698 



Avšak ze všeho zde podaného nutno souditi, že vývoj nefridií 

 Luinbricidů v podstatě jest týž jako u Rhynchelmis, kdež lze tento 

 systém orgánů velmi podrobně a spolehlivě vyšetřiti v mladých červech, 

 jež ještě vězí v kokonech, ale za krátko mají dospěti k volnému životu. 



Tehdy zúžila se zažívací roura v celé délce a dutina tělesná 

 nabyla značnějšího rozsahu, takže orgány zde se nalézající velmi po- 

 drobně lze sledovati, zvláště že průsvitnost těla a tenkost stěny jeho 

 studium vývoje orgánů těch podporuje. Samo sebou se rozumí, že 

 orgány předních segmentův jsou již ve vývoji daleko pokročilejší, než 

 v segmentech středních a zvláště zadních, kdežto nalézají se skutečně 

 na stupni embryonálním. Nejzazší segmenty posléze jsou namnoze 

 ještě neprůsvitné, protože značně zúžené a dutina tělesná vyplněna 

 zažívacím ústrojím. 



V ohledu vývoje exkrečních orgánů zjistil jsem nadevše zajímavé 

 poměry, a to ve velmi značném počtu případův, takže nelze pochy- 

 bovati, že vývoj tu veskrze se opakuje. A to následovně : 



Nejmladší stadium, které jsem vůbec mohl sledovati, byla velká 

 jasná buňka, po každé straně nervové soustavy. Tato buňka leží mezi 

 elementy disepimentu předního, jež ale jsou daleko menší. Ve 2 — 3 

 segmentech zadních opakovaly se tyto poměry, dále napřed však 

 jevily se již 2 buňky, tak sice, že prvá buňka rozdělila se ve 2, 

 z nichž zadní setrvala na původním místě, avšak nevyrostla do pů- 

 vodní velikosti, přední však prorostla dissepiment a vnikši do před- 

 ního segmentu, zveličila se na objem větší než v prvotném stadiu. 

 Nalézáme tak velikou buňku, zdánlivě sedící na dissepimentu, jasnou, 

 lesklou, s velikým jádrem, a zadní menší, téže povahy. Přednější 

 ještě stadia ukazují další vývoj. Přední, praeseptální buňka, rozdělila 

 se ve dvě, 1 větší, druhou menší, zadní setrvala na původním stavu. 



V dalším stadiu, opětujícím se ve více segmentech mezi praeseptal- 

 ními buňkami vytvořila se dutinka, nesouvisící však nijak s dutinou 

 tělesnou, aniž na zad postupující, tudíž uzavřenou, v níž vyvinul se 

 plamének míhavý. 



Tytéž poměry ukazují i další segmenty ku předu, jenže zadní 

 buňka rozmnožila se v řadu buněk za sebou následujících, tvořících 

 krátký provazec, jenž přestává nedaleko před břišními segmenty. 

 Přední část skládá se ze 2 buněk, pravé a levé, jež tak ale k sobě 

 přiléhají, že tvoří mezi sebou dutinku, v níž mihá se bičík. 



Toto stadium vývoje naznačíme jakožto p r o n e p h r i d i u m, neboť 

 z něho teprve sekundárně tvoří se vlastní exkreční, č. t. zv. segmen- 

 tální orgán, složitý, jak známý jest u oligochaetův. 



