704 



zde v lalok hlavní, tento v sekundární a z tohoto vývod pojí se pů- 

 vodním vývodem, souvisícím s krčkem nephridiostomu na jedné a s kon- 

 traktilním vakem na druhé straně. 



Správnější podání nephridií jiných oligochaetů ukazuje na sou- 

 hlasnost tohoto průběhu, leč zpráv takých jest málo; míním, že na 

 mnoze kresleny nephridie dosud více jen schematicky. 



Zajímavý jest také kontraktilní vak Lumbricidův nejen svou 

 mohutností, nýbrž i průběhem, jak nejsme zvyklí nalézati u nižších 

 Oligochaetův. Původ vaku zřetelný v hypodermis, jakožto teničký ka- 

 nálek, jenž teprve později naduřuje a vnikaje do dutiny tělesné, ob- 

 dává se elementy svalovými. 



Posléze nutno vůči vzniku nephridií vůbec vytknouti toto: 



Pokud vývoj těchto orgánů sledován na dospělých červech, uka- 

 zuje, že vznikají z blány, již zoveme peritoneem, t. j. z buněk, jež 

 pokrývají dissepimenty. V embryích jsou to však prvé buňky, účastnící 

 se na tvoření dutiny segmentové. Tudíž t. zv. peritoneové buňky jsou 

 s těmito souhlasné. 



III. 



Pronephridie zakládají se ve všech segmentech; snadno sledo- 

 vati tak, že se děje od druhého až do segmentu posledního; nebofi 

 tento má své nephridie zrovna tak vyvinuté, jako každý předcházející. 



V druhém segmentu působí jen pronephridie, záhy však zanikají, 

 u Lumbricidů vytvoří se i žlaznatý lalok, jenž však vůbec brzy 

 zaniká. 



Dosud jsme nejednali však o exkrečních orgánech prvého segmentu, 

 či hlavy. V díle svém poprvé jsem ukázal, že i zde jsou přítomné 

 orgány exkreční, jež jsem označil jménem „embryonálních" čili „provi- 

 sorních" klada je na roven t. zv. předním prvoledvinám čili „Kopf- 

 niere". Konstatoval jsem také, že u Khynchelmis, Chaetogaster, Aeolo- 

 soma a Nais brzy zanikají. Jaký původ mají orgány tyto, nelze mi 

 udati, ale zevní tvar jich jest podobný pronephridiím ostatních 

 segmentů. Já je také za homologické pronephridiím považuji, ač 

 obtíže vystihnutí prvé dutiny hlavy nedovoluje rovněž sledovati vývoj 

 pronephridiostomu. 



Jediná obtíž u výkladu v tom spočívá, že se pronephridie hlavy 

 táhnou často na zad i do druhého, ba i třetího segmentu na hřbetní 

 straně a že jsou činné, majíce svůj vířivý kanálek a ústí na venek. 



V prvém ohledu jest mi ovšem dáti jakés vysvětlení, takové totiž, 



