714 



tyto postranné souvisí s vývodem, odpovídajícím koncem pak zakon- 

 čují slepě v dutině segmentové, takže tvoří vak podélný, jenž na 

 spodu a střední čáře ústí na venek (M i c r o c h a e t a). Dejme tomu, že 

 tyto volné části vaku ještě více se prodlouží a když dissepimenty se 

 resorbují, přecházejí ve styk mezi sebou ze segmentu zadního a před- 

 ního, srůstajíce ve společný podélný vak vývodní. 



Jen tak nutno vykládati poměry, rozhodně zajímavé, exkrečních 

 orgánů uLanice conchilega, jak je nejnověji Cunningham (Some 

 points in Anatomy of Polychaeta. Quart. journ. microsc. se. 1887 p. 249 

 až 253) líčí; zde srůstají nephridie VI., VIL, VIII. a IX. segmentu 

 podélnými chodbami v jediný celek, než odpovídající části těchto ex- 

 krečních orgánů ústí zvláštními 4 otvůrky na venek. 



V postseriptu své práce mluví Wilson ještě o jiných formách 

 Lumbricidů, jež skoumal, totiž o „Lumbricus communis" („L. trape- 

 zoides") a „L. agricola", kdež prý pásy zárodečné a teloblasty úplně 

 souhlasejí. U „L. communis" jest docela 5 párů teloblastů, takže 

 nephroblasty tvoří 2 řady. Jakým spůsobem vznikají „teloblasty", 

 nesdílí autor, avšak nám nepodařilo se po opětných zkouškách — 

 a pečlivých — nalézti těch 5 párů, ani 4, ani 3, nýbrž vždy jen 

 jediný pár mesoblastů. Vyobrazení však Wilsonova jsou sdělena jen 

 cestou diagramatickou, neb dle optických — nikoliv skutečných — 

 průřezův; nezasluhují tudíž důvěry. 



Pokusím se však údaje Wilsonovy a Whitmanovy uvésti na 

 pravou míru. Ze 2 prvotných mesoblastů pučí ostatní buňky pásův 

 zárodečných a sice vznikají nejprve téměř všecky stejné jednořadové 

 elementy, skoro téže velikosti, jako mesoblasty prvotné samy, dalším 

 dělením stávají se však produkty jich menšími a sice čím dále ku 

 předu, tím více ubývá jich na velikosti. Nikdy však z jednotlivých 

 elementů i velikých, nevznikají řady samostatné. 



Tak tomu u Lumbricidů a Rhynchelmis ; jinak ovšem u Clepsine. 

 Tam skutečně jest více pásův mesoblastů, jako u Clepsine mar- 

 ginata a complanata po 4, u Cl. tessulata po 3. Každý rneso- 

 blast vypučí v jednoduchou řadu buněk, jež teprve sekundárně se 

 spojí ku vytvoření podélných pásův zárodečných. 



Nastává otázka, jaká jest příčina většího množství mesoblastů? 

 Tato: U Rhynchelmis vybavily se mesoblasty ze zadní makromery 

 a naplněny jsou velikým množstvím plasmy tvořivé, jež stačí úplně 

 k vývoji obou pásův zárodečných, takže jiné elementy makromer 

 nemusí se tu účastniti. U Clepsin však mají mesoblasty ráz hypo- 

 blastových buněk, neboť nevybaví se plasmy tvořivá z elementů žlout- 



