716 



nephridií jsou „Peritonaealtriehter", totiž jako u obratlovců, neboť 

 sem míří veškeré pozorování. Zajisté že zcela bludné jest další jeho 

 tvrzení, že nálevky a „Nephridialschláuche" nezávisle od sebe se 

 zakládají. „Aus faltenartigen Erhebungen desselben, welche sich gegen 

 die gesonderte Anlage des Nephridialschlauches hin nach hinten aus- 

 stíilpen, mit den letzteren in Verbindung treten und sich mit einem 

 inneren Wimperbesatz bekleiden, gehen Trichter hervor ; die Schláuche 

 dagegen bilden sich aus retroperitonaealem Anhang solider Zellstránge, 

 die nach ihrer Vereinigung mit dem Nephrostom einen flimmernden 

 nach aussen durchbrechenden Achsenkanal erhalten und zu zwei- 

 schenkeligen Schleifen auswachsen." 



Toto sdělení zajisté dostačí, abychom poznali pravý vývoj, kterýž 

 se dle všeho i u Polymnie těmiž pravidly řídí, jako v případech 

 námi pozorovaných, od autora však nesprávně pojatých, jak nejlépe 

 svědci udání o vzniku kličky. Zvláštním spůsobem nepřipisuje v po- 

 známce na str. 663. „der gesonderten Anlage von Wimpertrichter und 

 Nierenschlauch keine so grosse Bedeutung;" ale dle mého soudu 

 i vůbec z theoretických důvodů bylo by velmi významné, kdyby se 

 zpráva Meyerova osvědčila pravdivou. Prozatím dovolává se autor 

 svého pozorování u Psygmobranchus protensus, kde prý „mit 

 Bestimmtheit" jest přesvědčen, že obě části nezávislé od sebe povstávají. 

 Taktéž se dovolává jiného autora, jenž prý u některých Oligochaetů 

 a Hirudineí totéž shledal. Já však nemohu jinak, než veskrze pochy- 

 bovati o správnosti těchto pozorování, tím více, že Meyer líčí prvý 

 vznik nálevky jakožto z velkého množství buněk složené, patrně mu 

 ušlo prvé založení nephridiostomu ve spůsobě jediné buňky, jež po- 

 vstala dělením elementu postseptálního. 



Z dalšího obsahu práce, o níž úsudek podáváme, jde na jevo, 

 že tytéž kategorie exkrečních orgánův, jež jsme u vývoji Rhynchelmis 

 a Lumbricidů sledovali, opětují se též u Polychaetův. Přání, vyslovené 

 v mém díle, aby se exkrečnímu systému těchto annulatův větší po- 

 zornost věnovala, vyplnilo by se částečně skoumáním Meyerovým, 

 takže dle práce tohoto autora můžeme s bezpečností mluviti o ex- 

 krečních orgánech prvého segmentu (Kopfniere) i o embryonálním 

 stavu pronephridiovém všech ostatních segmentů u Terebelloidů 

 a Nereid; naše pronephridie zove autor chybně „larvale Nephridien." 



Ve většině larev polychaetů zjištěny orgány exkreční, všelijak 

 vykládané a namnoze „Kopfniere" zvané, poněvadž se dosud a to 

 bludně má za to, že tyto orgány přecházejí do „hlavy" definitivného 

 annulata. Dle mého soudu jsou takové orgány přítomné u všech larev, 



