736 



Výsledek nalezený můžeme uvésti též ve tvar jiný. Z rovnic 

 (4) nalezneme snadno: 



,n\ sin a — s sin (o -f~ a) zz s sin t 



cos a — e zz s cos (a -)- a) ~ s cos t. 



Vypočítavše z těchto rovnic s ar, obdržíme pro E rovnici (5) 

 ve tvaru: 



(7) ssinft — E) zz a — - M 



Rovnice (5) neb (7) určují hledanou opravu ne přímo, nýbrž 

 spojenou s úhlem a. I kdyby rovnice ty poskytovaly hodnotu co neb 

 E theoreticky zcela přesnou, mohla by se z příčiny uvedené vyskyt- 

 nouti ve výsledku odchylka, zakládající se na užívání trigonometrických 

 tabulek. Ve výrazech: 



log (a — M) a log s 



může býti chyba v maximum 0*5 na posledním místě, z toho může 

 v nejnepříznivějším případě vcházeti do log sin (a — co) chyba 1 na 

 posledním místě, a ta způsobuje dle velkosti úhlu a větší menší 

 chybu v hodnotě nalezené opravy co neb excentrické anomálie E. 

 Z této chyby následuje zase přiměřená chyba pravé anomálie v, 

 a tuto chybu musíme odhadnouti v různých případech, abychom po- 

 znali, kdy vzorků (5) a (7) můžeme ještě užíti a kdy je musíme na- 

 hraditi jinými. Nazveme X chybu log sin (a — co), 4E a 4v vzešlé 

 z toho chyby výstředné a pravé anomálie. Hledíme-li k tomu, že jest 

 oprava co veličinou nepatrnou, obdržíme nejprve: 



A zz Jlog sin (c? — co) =: Mod. cot6 . AE 



/o\ a rr * * esina 



(8) AE— _- - .tga=z — 7 - -. . 



v J Mod. * Mod. 1 — ecosa 



(Rozumí se samo sebou, že při těchto i následujících vzorcích 

 netřeba přihlížeti k označení, nýbrž jen k absolutné hodnotě.) 

 Ze známých vzorků: 



r sin v z= a \fl — e 1 sin E 

 r cos v zza (cos E — e) 

 r zr a (1 — é cos E) 



