739 



Zavedení doplňku e výstřednosti odporučuje se při velmi velkých 

 výstřednostech; při menších hodnotách úhlu a nebylo by lze, gam 

 pomocí e s náležitou přesností vypočítati. Ovšem se předpokládá, že 

 jest v případech takových e s úplnou přesností dáno, tedy na 

 př. loge až na sedmé místo zaručen. 



Z rovnice (10) obdržíme: 



, f „ M — m ecosa , 

 a>+ -£- co 2 =z — o 3 ; 



%g g $g 



s vynecháním veličiny třetího stupně: 



ide konečně 



Li ; - N M — m f IM—m\ 



(14) a =~ 3 tf\-T-) 



Eovnice (11) a (14) slouží, jak se samo sebou rozumí, ve všech 

 případech, hlavně však, poněvadž jsou poněkud složitější než rovnice 

 (4), (5) neb (6), (7), v případech : 



0-6 < e < 1 ; 0, 0° < M < 30° 



ku výpočtu opravy co přibližné hodnoty a excentrické anomálie. 

 Položíme si nyní tyto dvě otázky : 



a) jak velká smí nanejvýš oprava co býti, aby v mezích přes- 

 nosti, kterou sobě klademe, malé veličiny třetího stupně směly za- 

 nedbány býti; 



b) jakým způsobem nalezneme první approximaci a až po mez 

 při zodpovědění první otázky nalezenou? 



Ad a) : Chyba z/J5J, které se dopouštíme při užití vzorku (5) neb 

 (7), jest patrně (nehledě k označení) 



6 s cos a 6g 

 Se zřetelem ku rovnicím (9) jest příslušná chyba pravé anomálie : 



(15) 4v= ^T 6 ' G)*=hG>* 



6g 2 



kdežto se o menší chybu dlogr nemusíme starati. 



47* 



