96 



(obr. 10) na ni přisedá. Korunka tato (HpHjíaTOK^ Dyb., cirrous 

 appendages Carter, Porusanhang Dyb.), sestávající v dospělém stavu 

 z vlnitého, na okraji svém nepravidelně laločnatého nebo paprskovi- 

 tého terče (obr. 11, 12), jest s délkou rourky vzdušné v úzkém jpo- 

 měru korrelace: čím delší rourka, tím menší korunka a naopak; 

 průměr této bývá 067—0*105 mm., nikdy však nepřesahuje délku 

 rourky. Počet a vzájemné postavení jednotlivých laloků (obr. 11, 

 12 pj jest měnivým ; obyčejně 5 — 8 paprsků hlavních, širších, mnohdy 

 kraji svými do vnitř trochu vchlípených a několik (as 2 — 6) vedlejších, 

 více oblých a často jako by uzlinatě zohýbaných; mohou však bud 

 vedlejší, buď hlavní paprsky scházeti. — U forem ruských jest prý 

 korunka skoro pravidelně čtyřhranná, na jednotlivých hranách pak 

 štěpí se v několik (3 — 5) různě dlouhých a silných větévek. 



Ku vnitřní otočce chitinové přikládá se mohutná vrstva vzducho- 

 nosná (obr. 8, cj, jež stejnou silou celou gemmuli obejímá. Toliko na 

 vrchním pólu sklání se v kotlinovitou prohlubinu, z níž vzdušná rourka 

 vyniká. Vrstva ta sestává z mnohobokých, namnoze v dosti pravidelné 

 řady urovnaných komůrek, velikosti 0*002 — 0*003 mm. Stěny jejich 

 jsou velice jemné (fig. 13), pružné, takořka bezbarvé; na straně, kde 

 ku zevnější, je pokrývající otočce chitinové (e) přistupují, poněkud 

 mohutní čímž zároveň ku pevnosti její vydatně přispívají. DyhowsM 

 udává,*) že „vrstva vyplňovací (lIpoMeaKyTonHoe oópasoBame) sestává 

 z okrouhlých buněk bezjaderných, velikosti rozličné, . . . větší z nich 

 jsou nepravidelně roztroušeny mezi menšími." U našich tvarů však 

 nejsou rozměry jednotlivých komůrek valně rozdílný. 



Do vrstvy vzdušných komůrek vloženy jsou, kolmo na vnitřní 

 otočku chitinovou, přečetné amphidisky (fig. 8 d). Osy jejich spoju- 

 jící terčovité štítky, jsou oblé, velice štíhlé a kolmými, ostře špiča- 

 tými ostny a hroty hojně opatřeny (fig. 5, 6). Uvnitř prostoupeny 

 jsou kanálkem, který zvláště u pálených dvojštítků zřetelně vyniká. 

 Jednotlivé štítky, jichž průměr bývá 0*014— 0*017 mm., jsou hvězdo- 

 vité, obyčejně se 4—6 hlouběji dělenými paprsky hlavními, které pak 

 v několik vedlejších jsou rozeklány; na okraji jsou jemně zoubkaté 

 nebo vroubkované (fig. 7). Dle délky možno rozeznati amphidisky 

 dvojího spůsobu: delší a kratší. Délka těchto rovná se z pravidla 

 výšce vrstvy vzduchonosné, dosahujíc až 0*047 mm., tak že zevnější 

 otočka chitinová (tlouštky 0*002 — 0*003 mm.), která pokrývá vrstvu 

 onu, zároveň i je povléká. Mezi těmito kratšími amphidisky jsou 



i 



1. c. Tom. XVIII. pag. 4. 



