102 



Trsy útlé, polehavé, jemně rozvětvené, na stoncích a listech 

 vodních rostlin; barvy jsou zelené s modravým nádechem. Jehly 

 skelettové hladké, rovné, ostře kopinaté, řidčeji mírně zahnuté nebo 

 jednotlivými malými ostny opatřené. Jehlice ijarenchymové, jež hojným 

 poetem v pletivech houby se vyskytují, jsou zakřivené nebo rovné 

 s četnými výhonky; tyto jsou uprostřed jehlic největší, k oběma pak 

 koncům stávají se menšími. Gemmulae skládají se ze zárodečného 

 tělesa, obdaného vnitřní otočkou chitinovou, jež na hořením pólu 

 gemmulae nese rovnou nebo mírně zahnutou vzdušnou rourku. Ta 

 opatřena jest na volném konci svém chitinovou korunkovitou ozdobou, 

 složenou z vlnitého, na okraji svém různě laločnatého terče. Obal 

 vzduchonosný tvořen jest z četných nevelikých komůrek vzdušných. 

 Amphidisky, jež valným množstvím celou gemmuli obdávají, mají osy 

 štíhlé a četnými ostny pokryté; štítky jich jsou terčovité, s četnými 

 jemně zoubkatými paprsky. Dle délky lze rozeznávati amphidisky 

 delší a kratší. Tyto jsou úplně ponořeny ve vrstvě vzduchonosné 

 a zevnější otočkou chitinovou pokryty ; amphidisky delší vyčnívají pak 

 třetinou nebo polovicí délky své volně z obalu vzduchonosného. 



Ephydatia bohemica nov. sp. 



Ve druhé polovici měsíce srpna (dne 25.) r. 1885 naleznul jsem 

 v nevelikém rybníku u Kvasetic nedaleko dědiny Věže — okres Ně- 

 meckobrodský — zajímavý druh hub sladkovodních, jenž tvarem 

 a vnitřní stavbou trsů, jakož i zajímavou strukturou gemmuli svých 

 podobá se právě popsanému Carterius Stepanowii, ač zase 

 některými důležitými znaky od druhu toho se liší. Poněvadž pak 

 diagnosa jeho dosud nikde v literatuře neuvedena, dovoluji sobě 

 označiti jej jménem Ephydatia bohemica nov. sp. 



Trsy druhu tohoto vyskytují se ve formě malých, plochých obalů 

 nebo polštářků, povlékajících četné stonky přesliček (Equisetum li- 

 mosum L.) nebo kořeny různých stromů, vroubících břehy rybníka. 

 Rozvětvení jich bývá pouze nepatrným, s několika málo laloky. Barvy 

 jsou světlozelené, nebo trávové, jež za sucha do mdlé někdy až hnědé 

 přechází, na lihových pak exemplářích ve špinavě žlutou nebo šedavou 

 se mění. Rozměrů bývají toliko skrovných ; zvláště tloušťka jich bývá 

 nepatrnou. Oscula, jakož i velmi malé póry, jsou nezřetelná. Houba 

 tato vyskytuje se v místě onom zároveň s Euspongilla lacu- 

 stris Vejd., takže často oba druhy na témže podkladu se objevují 

 a obyčejně vespolek úplně splývají; Ephydatia bohemica ale vždy 

 na spodu společného trsu se nalézá. 



