103 



Jehly tvořící kostru houby, souhlasí v celku se skelettovými 

 jehlicemi u mnohých jiných druhů; jsou hladké, rovné, řidčeji za- 

 hnuté, ostře končité; mezi nimi vyskytují se jednotlivě jehlice řídce 

 ostnité i hrotité, nebo různé jich zrůdy. Jehlice parenchymové, jež 

 ve značném množství v pletivech houby jsou roztroušeny, shodují se 

 skoro úplně s oněmi, jež u Carterius Stepanowii se nacházejí. 

 Toliko velikost jich bývá namnoze poněkud značnější ; délka jedno- 

 tlivých výhonků, jimiž jehlice jsou více méně pokryty, jest velice mě- 

 nivou. — Přechodů mezi amphidisky a jich jehlicemi parenchymo- 

 vými jsem u tohoto druhu ni v jednom dosud případě nenaleznul. 



Gemmulae, které hlavně na basi trsů se vytvořují a jen slabou 

 vrstvou pletiva bývají pokryty, jsou tvaru kulovitého neb ellipsoid- 

 ního, barvy brunátné nebo plavé, zcela neprůhledné. Za sucha jsou 

 šedavě špinavé až hnědavé. Na povrchu bývají hladké, někdy spo- 

 rými (1—3) jizvami, jež ale zjevem pouze nahodilým, aČ dosti často 

 se objevujícím, se zdají, jakoby rozbrázděny (fig. 17 m). Velikost jich 

 obnáší 0-52— 0-59 mm. 



Zárodečné těleso, vyplňující vnitřek gemmulae (fig. 17 a\ skládá 

 se — podobně jako u všech ostatních hub sladkovodních — z veli- 

 kých, mnohobokých a jasným jádrem opatřených buněk. Zárodek ten 

 chráněn jest silnou vnitřní otočkou chitinovou (fig. 17 &), která na 

 hořením pólu svém v kuželovitou, nad pravidelný obrys gemmulae se 

 zvedající vyvýšeninu se vypíná. Blíže vrcholu oné vyvýšeniny nachází 

 se mističkovitá ozdoba chitinová, (fig. 11 h) připomínající podobou 

 svou korunku na vzdušné rource u Carterius Stephanowii, ač 

 významem svým daleko za ní stojí.*) Stěny její, jež jsou téže barvy 

 jako otočka chitinová, jsou na basi mohutné, ku krajům pak stávají 

 se slabými. 



*) Podobné, leč ještě jednodušší poměry vystupují též i u jiných gemmul 

 našich hub sladkovodních. Tak uEphydatia Miilleri Lbk. zvedá se 

 na vyvýsenině hořeního pólu gemmulae kruhovitý, mírně prohloubený tercek 

 chitinový, dosahující v průměru svém až 0-063 mm. Stěny jeho jsou u ko- 

 řene silné, ku kraji bývají pak velmi útlými. Rovněž u Euspongilla 

 lacustris Vejd. i Trochospongilla erinaceus Ehbg. vystupuje po- 

 dobná ovruba na vrchu gemmulí. Hlavní rozdíl mezi místičkovitou ovrubou 

 u těchto druhů a korunkovitou ozdobou Ephydatia bohemie a jest ten, 

 že u této zcela voln^^ od ostatních obalů gemmulae oddéle^iS, na vnitřní 

 otočku chitinovou přisedá, kdežto u oněch přikládá se k terčku ještě vrstva 

 vzduchonosná a zevnitřní otočka chitinová, takže toliko okraje její volně 

 nad povrch gemmulae vyčnívají. 



