111 



Euspongilla lacustris Vejd. 



Nejobyčejnějším zajisté druliem hub sladkovodních ve vodách 

 (zvi. řekách) našich jest Euspongilla lacustris Vejd., jemuž od četných 

 badatelů hojná pozornost věnována; zvláště prof. Vejdovský zevrubně 

 vylíčil v monografii své *) jednotlivé detaily stavby jeho, rozlišiv jej 

 v jednu ještě varietu (var. macrotheca). 



Tomuto druhu velice příbuzným jest Euspongilla Jordá- 

 ne ns i s Vejd., lišící se od něho neobyčejným množstvím jehlic paren- 

 chymových a pupenových, jakož i vysokou vrstvou vzduchonosnou, 

 tak že pozorují-li se oba, dokonale vyvinuté tvary o sobě, uznati 

 nutno jich úplnou druhovou samostatnost. 



Leč ne vždy takovýto markantní rozdíl se objevuje ; četné formy, 

 jež v novější době nalezeny byly (zvi. u Něm. Brodu a Hradce Krá- 

 lové), stojí jaksi na hranici mezi oběma druhy, tak že nesnadno věru 

 vřaditi je v ten či onen druh. Pozvolné přechody, spojující ponenáhlu 

 oba druhy, nedovolují stanoviti přesných rozdílů mezi nimi. Znaky, 

 jimiž se tvary ty od sebe různí, jsou pro velikou proměnlivost svou 

 a četné vzájemné přechody a odstíny rázu toliko relativního; možno 

 tudíž, pokud nebude specifická samostatnost Euspongilla Jorda- 

 nensis Vejd. dokázána, shrnouti oba druhy, jak také již Dr. Wie- 

 rzejski**) byl učinil, v jeden obsáhlý, hojným změnám podléhající 

 druh Euspongilla lacustris Vejd. , charakterisovaný toliko tvarem 

 svých ostnitých jehlic parenchymových a pupenových, jakož i struk- 

 turou gemmulí svých. 



V otázku pak po příčině nestejného množství jehlic pupenových 

 i parenchymových, možno odvětiti, že jsou to — jakož výše o jiných 

 znacích podotknuto — vlivy výhradně zevnější, jež stálé, někdy dosti 

 značné změny působí. Prof. Vejdovský domnívá se, že příčinou toho 

 jest různé množství kyseliny křemičité ve vodě obsažené, což zase 

 s různými poměry a povahou dna i břehů jakož i vody těsně sou- 

 visí *'''*). 



*) Die Susswasserschwámme Bohmens von Dr. Vejdovský (Abhandlungen d. 



bóhm. Gesellschaft d. Wissenschaften in Prag 1883). 

 **) O g^bkach síodkowodnych galicyjskich, napisat Dr. A. Wierzejski. Osobné 

 odbicie z XIX tomu Sprawozdaň Komisyi fizyjogr. Akad. Umiej. W Kra- 

 kowie 1885. 

 ***) Jak známo, vyskytuje se křemík (Si) vždy sloučen s kyslíkem křemičitým 

 (křemen, ve vodě nerozpustný) nebo s kyslíkem a jinými prvky, zvi. kovy, 

 ve tvaru různých silikátův, hlavní to součásti hornin, jichž rozkladem pře- 



