243 



se zákony mechaniky a geometrie, zejména dynamiky a geometrie 

 deskriptivní. Na tomto druhu práce zakládá se obrábění hmot všeho 

 druhu, jsouli tuhé. 



Za třetí: spojováním částic v nový celek, při čemž tyto jsou 

 dle jednoho z předešlých způsobů tak upraveny, že připojení jich 

 k sobě může se státi bezprostředečně. Na tom zakládá se všeliké 

 hotovení předmětů složených z více dílů. 



Konečně můžeme měniti samu podstatu hmoty, aniž bychom 

 měnili její místo v prostoru. Mění-li se při této chemické přeměně 

 též tvar její čili nic, jest zjevem nepodstatným, poněvadž účelného 

 tvaru zevního dodává se hmotě po její přeměně chemické. Ku pře- 

 měně této jest zapotřebí síly chemické; a proto práce, již tato síla 

 koná, jest hmotnou prací chemickou, a dosahuje se jí chemického 

 zpracování hmot. 



Při skutečném provádění hmotné práce jest však málo případů, 

 v nichžto bychom mohli hmotu k určitému danému účelu přetvořiti 

 pouze jediným z výše uvedených druhů hmotné práce ; obyčejně k do- 

 konání práce jednoho druhu jest zapotřebí předchozí přeměny jednou 

 ze prací ostatních. Tak jeví se nám tato předchozí jako práce úpravní 

 a práce na ni následující jako výrobní. 



5. Zákonitosť hmotné práce. 



Při stanovení podstaty hmotné práce bylo vysloveno, že v zá- 

 konitosti převodu hmoty z jednoho stavu jejího do jiného známého 

 spočívá zákonitost v konání hmotné práce; při výkladu, že hmotná 

 práce jest zjevem samostatným, bylo stručně dovezeno a rozvrhem 

 hmotné práce ještě více dotvrzeno, že určitá zákonitosť v konání 

 hmotné práce skutečně trvá; nyní sluší vyložiti, jaká tato zákonitosť 

 v plném svém rozsahu jest. Úloha ta jest tím důležitější, že jejím 

 správným rozřešením vlastně se dokáže, že v konání hmotné práce 

 panuje přesná zákonitosť geometrická, mechanická a chemická, jež 

 společně se vyskytujíce, tvoří obecnou zákonitosť hmotné práce čili 

 zákonitosť technologickou. Sluší tedy šíře dovoditi, která zákonitosť 

 vztahuje se ku konání hmotné práce, která ku hmotě, která ku ná- 

 strojům jejím a která k jejímu výsledku. 



Jelikož jedna čásť zákonitosti mechanické, totiž kinematická, 

 těsně souvisí se zákonitostí geometrickou a toliko druhá čásť její, 

 zákonitosť dynamická, vystupuje samostatně, bude pojednáno v ná- 

 sledujícím o obecné zákonitosti hmotné práce nejprve se stanoviska 



16* 



k 



