257 



znáti, nýbrž i plniti musí. Zároveň jest patrno, že zvelebováním 

 hmotné práce zvelebuje se i průmysl. 



d) Vliv zákonitosti hmotné prdce na rozvoj intellektu, 



Nepřihlížíme-li historicky ku vzniku a vývoji hmotné práce od 

 jejího počátku až po naši dobu, nýbrž máme-li na mysli výhradně 

 její stav v některé době, poznáváme snadno, že dělník, konající záko- 

 nitým způsobem hmotnou práci, vyznačuje se určitými vlastnostmi 

 ducha, jež nám pozorovatelům jeví se jakožto jeho vyvinuté schopnosti 

 duševní. Kovněž konstruktér, jenž duchem svým zákonitost hmotné 

 práce postihnul a svým konstruktivným uměním ji v tuhé články 

 strojní převedl, vykazuje určitý stupeň vědění a umění. Taktéž prů- 

 myslník, který hmotnou práci v život průmyslový uvádí, musel sobě 

 dříve osvojiti určité známosti z oboru této práce, aby v život prů- 

 myslu mohl zdárně zasáhnouti. Všickni tito činitelé hmotné práce 

 vyznačují se tedy určitým stupněm vzdělání odborného. 



Zkušenost při konání hmotné práce až dosud nabytá učí, že síly 

 přírodní, jež se nám při této práci jeví co odpor, jenž má býti pře- 

 možen zevní silou mechanickou, nezvětšují se tímto přemáháním, nýbrž 

 trvají v určitém stavu setrvačném. Druhá zkušenost v tomtéž oboru 

 nabytá učí nás, že nejen vědomosti dělníka, jenž hmotnou práci záko- 

 nitě koná, nýbrž i jeho schopnosti tímto konáním se zdokonalily; 

 neboť již ta jediná okolnost, že dělník, počna s prací nic z ní ne- 

 uměje, nabývá v ní vždy plnějšího vědění a dokonalejšího umění, 

 svědčí o tom, že rozvoj těchto schopností aspoň po jejich nynější stupeň 

 tímto vlivem hmotné práce skutečně možným byl. Sluší se nyní na 

 základě obojí této zkušenosti, jež podle všeho, co až dosud o nich 

 víme, možno pokládati za správné, dovoditi, že vývoj ten jest i dále 

 přes nynější jeho stupeň možným čili, že konání hmotné práce způ- 

 sobem zákonným jest přímým prostředkem k rozvoji ducha lidského. 



Pozorujmež z té příčiny tělesnou i duševní činnost dělníka, jenž 

 hmotnou práci koná zákonitě. Bylo o tom výše dovozeno, že dělník, 

 maje touto prací svou dosáhnouti přesného výsledku, stále musí bdíti 

 nad zachováváním všech zákonitých podmínek jeho, totiž že musí 

 svou práci stále bedlivě pozorovati, posuzovati a jejími pravidly se 

 v ní ve všem všudy říditi. Soudností tou při opětované činnosti své 

 dospívá ku zkušenosti, že určitý způsob konání jejího jest snadnější 

 druhého, neb že jest možné nabýti jím výsledku přesnějšího, nebo 

 dodělati se výsledku nového. To jest mu novým poznatkem, jehož 

 nabyl jedině konáním této práce ; obor jeho vědomostí se jím rozšířil. 



Tř, ; Mathematicko-přírodoTědecká. 17 



