417 



Především uvažme, že cc =: Pghiu) a tedy též z je zcela určitá 

 funkce proměnné u^ a že odmocniny V2;, Vl — 2, Vl — ^^^^ mají zcela 

 určitou hodnotu, jsouce [srov. vzorce (7)] jednoznačnými funkcemi 

 proměnné w, a rovněž odmocnina Va^^ — ířoi ^^^ hodnotu jednoznačně 

 definovanou, ana jest jen zvláštní hodnotou jednoznačné funkce 

 VPjo — ay,. Abychom tyto funkce vyjádřili funkcemi 'O', uvažme, že 

 z (y) plyne v našem případě: 



I a, 



'■oo 



00 



00 



vr 



7^^ 



^01 ^10 



Uvažujme nyní případ, kde x =r PqiOO- Tu obdržíme použitím 

 pouze rovnice (5): 



(10) 



v z 





— 



VT- 



- Z 



= 



VI- 



- liz 



::^ 



#. 



00 



'^10 

 ^01 



^- 



00 



^01 W 



jOooW 



kde užito označení d^gu = '^^/í(o,t). 



Při tom je patrno, že znamení odmocnin jsou tu tak stanovena, 

 že pro lí =2 O, t. j. pro 2; — O jest Vl — 2; = 1, Vl — ^12; zz 1. Z té- 

 hož vzorce (5) plyne pro a^^ziz P^^(o): 



VíXio 





^' 



^\i(o,t:) 



a rovnez 1 



Nalezlo se, že veličina &\i se dá jednoduše vyjádřiti součinem 

 funkcí O-^a; skutečně obdržíme z poslední z rovnic (Z), dělíme-li ji na 

 u a přejdeme-li k mezím pro uz=z 0: 



Tř. : Mathematicko-přírodovědecká. 27 



