478 



Diagnosa: 



Trsy větevnaté neb polštářovíté, travozelené, žlutavé neb hnědavé; 

 oscula a póry nezřetelné, přečetné. Jehlice skeletové rovné neb po- 

 někud zahnuté, ostře zakončíte, hladké, po svazcích ve velmi zřetelném 

 obalu rohovitém uzavřené. Jehlice parenchymové v množství velmi 

 různém, obyčejně mírně zakřivlé, s pravidla hustě osténky pokryté, 

 jindy též, když v menším počtu přítomné, téměř hladké. Gemmule 

 někdy docela hladké, bez vnějšího obalu vzduchonosného, a jen spo- 

 rými jehlicemi pokryté ; jindy zase více méně vysokým obalem objaté, 

 z malých komůrek vzduchonosných tvořeným, někdy jest tato vrstva 

 objata zevní otočkou chitinovou, jež v mnohých případech schází. Do 

 obalu vzduchonosného jsou zapuštěny bud paprskovitě bud tangentialně 

 uspořádané jehlice rovněž tak i co do množství i co do tvaru nad 

 míru různě. Nejobyčejněji jsou to zakřivlé a hustě ostnité jehlice 

 pupenové, jež někdy jen velmi poskrovnu se objevují a docela i hlad- 

 kými jehlicemi jsou zastoupené. 



Pozííďmka : 



Euspongilla lacustris uvádí se téměř ze všech zemí europských, 

 jakožto obyvatel mírnětekoucích neb stojatých, rybničných vod. Jak 

 diagnosa ukazuje, podléhá houba tato v ohlede hlavně tvaru a množství 

 jehlic parenchymových a pupenových velmi značným proměnám, z kte- 

 réžto příčiny byla také na více druhů a odrůd rozdělena; není po- 

 chybností, že zde máme co činiti s formou velmi proměnlivou, formou 

 základní, z níž jiné nové druhy se tvořiti počínají. Pečlivá budoucí 

 a hlavně na pokusech se zakládající badání jistě ukáží, na jaké příčině 

 závislá jest ona výše vytčená schopnost proměny v zevním tvaru 

 a množství jehlic parenchymových a pupenových. Prozatím zdá se mi 

 pravdě podobným, že vytváření se těchto elementů spočívá na množství 

 kys. křemičité ve vodách, v nichž houba naše žije a na schopnosti 

 houby rozpuštěnou kyselinu upraviti ve stav pevný. Přehledněme nyní 

 ony formy, jež dříve se za samostatné druhy považovaly. Typickou 

 formou našeho druhu jest ona, jež v pletivech svých nese jen ne- 

 patrné množství parenchymových jehlic drsných a jejíž gemmule jsou 

 úplně hladké, takřka beze všeho zevního obalu vzduchonosného 

 s malým počtem zakřivlých, drsných jehlic pupenových. Takováto 

 forma naší Eusp. lacustris sloužila dříve za podklad uznání druhu 

 těchto vlastností, i jest také v starší době od Lieberkuhna a z části 

 i od Bower banka jako „Sp. lacustris" uznávána. Tak jsem ji 

 i popsal v prvých svých pracích o českých houbách sladkovodních 

 a tak i Eetzer líčí svou „Sp. lacustris" u níž ale „Gemmulaenadeln 



