479 



gekrítmmt, hockerig, hie und da auf den Gemmulae liegend, im 

 Gewebe fehlend." Ve své monografii vytkl jsem však i přicházení 

 jiných poměrů jehlic drsných v parenchymu a na gemmulích v jednom 

 a témže trsu a tudíž jakési naznačení přechodů k formám, jež za 

 samostatné druhy byly považovány. Především jest to Spongilla 

 Lieberkuhnii, již Noll (Flussaquarien, Zoolog. Garten) r. 1870 

 popsal a již také Retzer (1. c.) pod ti mže jménem uvádí a takto 

 charakterisuje : „Bildet Ueberzúge auf Holz und Steinen, erhebt sich 

 dabei oft in fingerlangen, freiwachsenden, cylindrischen Zapfen von 

 ihrer Grundlage. Skeletnadeln glatt, allmálig sich zuspitzend, zu 

 starken Stáben verbunden, die entweder in langen Strángen oder netz- 

 formig das Gewebe durchziehen. Hockerige Gemmulaenadeln zerstreut 

 auf den Gemmulae liegend und sehr verbreitet im Gewebe . . . Lebt 

 in Tůmpeln und ruhig fliessendem Wasser und scheint in Deutschland 

 die verbreitetste Art zu sein." 



Jakkoli již z popisu Retzer ovayiúxio^ že „Sp. Lieberkuhnii" 

 málo se liší od jeho Sp. lacustris, předce vidělo se mi za vhodné, 

 abych z vlastního názoru poznal povahu druhu Retzerova. Z malého 

 úlomku, jejž jsem laskavostí prof. Eimera mohl zkoumati, poznal jsem 

 totožnost „Sp. Lieberkiihnii" s naším druhem, jenž ovšem četným 

 proměnám podléhá. Ve tvaru gemmulí a sporých jehlic na nich se 

 naléhajících, nevidím nijakých rozdílů mezi „Sp. Lieberkuhnii" 

 a „Sp. lacustris"; průřezy ukazují, že vzduchonosný obal jest více 

 méné nízce vyvinutý, a na povrchu jeho jest u některých gemmulí 

 vyvinuta, jindy docela schází chitinová otočka, právě tak střídavě, jako 

 u Eusp. lacustris z rozličných nalezišť českých. 



Ohromné, ba takřka převládající množství parenchymových, hrubě 

 drsných jehlic, a dále rovněž takové množství jehlic a netvarů jich 

 na povrchu gemmulí houby, kterou jsem poprvé z Jordánu u Tábora 

 zkoumal, jakož i nedostatek zevní otočky gemmulové, zavdaly mi podnět 

 tuto formu za zvláštní druh Eusp. Jordanensis považovati. Veš- 

 keré exempláře, které se mi z Jordánu dostaly, těmito zvláštnostm 

 se honosily, takže nebylo příčiny pozastavovati se nad povahou dru- 

 hovou této houby. Avšak četný srovnávací materiál, který se mi během 

 nové doby z Čech do rukou dostal, přesvědčil mne o jiném. Na někte- 

 rých exemplářích z Labe u Králové Hradce a z vod od Počátek zjistil 

 jsem ony poměry gemmulí a jehlic jejich, že souhlasí s oněmi za 

 obyčejnou „Sp. lacustris auct." považovaného druhu. Avšak v některých 

 větvích a pletivu houby shledána totožná stavba gemmulí a množství 

 jehlic na nich a v parenchymu, jako dříve vytknuto pro „Eusp. Jorda- 

 nensis". I nutno tedy tento druh sjednotiti s „Eusp. lacustris". 



