483 



B) Podčeleď Meyenmae Carter. 



Houby sladkovodní, jichž gemmule na mnoze ojediněle přichá- 

 zející, obloženy jsou vrstvou vzduchonosnou, v níž uloženy amíidisky 

 v jedné neb více vrstvách, celokrajné neb hvězdovité. 



11. Genus. Trochospongilla Vejdovský. 



Diagnosa: ' 



S jehlicemi hladkými (T. Leidyi) neb drsnými (T. erinaceus). 

 S amfidisky celokrajnými, nízkými, v jedné vrstvě ležícími na basi 

 vysokého vzduchonosného obalu vnějšího. V Europě 1 druh. 



4. Trochospongilla erinaceus Ehbr. 



Syn: 1846 Spongilla erinaceus, Ehrenberg 

 1856 „ „ Lieberkulin 



1877 „ „ Vejdovský 



1881 Meyenia erinaceus Carter 

 1883 Trochospongilla erinaceus Vejdovský 

 1883 Spongilla erinaceus Retzer 

 1885 Trochospongilla erinaceus Wierzejski. 



Diagnosa : 



Trsy ploché, lupenité, bělavé, oscula i póry nepatrné. Jehlice 

 skeletové mírně zahnuté neb rovné, ostny mohutnými opatřené. Jehlice 

 parenchymové útlé, hladké, uprostřed někdy uzlinaté. Gemmule obdány 

 vysokým obalem vzduchonosným, sestávajícím z radiálně sestavených 

 komůrek vzdušných. Na basi téhož obalu amíidisky v jediné vrstvě 

 sestaveny, tvaru nízkého, s okrouhlými, mělce vchlipenými štítky po- 

 lárními. 



V Europě pozorována Trochospongilla erinaceus dosud 

 v Německu, v Čechách, Haliči a Rusku. Nejhojněji v Haliči. 



ni. Genus. Ephydatia Gray nec Lam. 



Diagnosa : 



Jehlice skeletové bud jen hladké, buď jen ostnité, aneb obojí 

 zároveň. Gemmulae nesou ve vrstvě vzduchonosné hned v jedné, hned 

 ve 2—3 řadách amíidisky hvězdovité. V prvém případě mohou býti 

 amíidisky stejně dlouhé, aneb délky rozdílné. 



31* 



