546 



Vložíme-li tuto hodnotu do rovnic (9) obsahují ony pouze ne- 

 známé úkony P, Q a základní proměnnou r. Problém, řešiti dvě 

 soudobé diff. rovnice 2. řádu (5), jest tudíž i zde uveden na inte- 

 grování dvou soudobých diíf. rovnic řádu prvního. 



V případě prakticky bohužel bezvýznamném 



L — O, M=0, K = f{r), N=F(r) 

 lze řešení snadno provésti způsobem patrným. 



II. 



Rozšíření předcházející úvahy na pohyb prostorový podléhá 

 modifikaci, podmíněné tím, že velkost rychlosti a naklonění její k prů- 

 vodiči (ku vzdálenosti r) pohyb úplně neurčují. Budiž i?r složka 

 rychlosti ve směru průvodiče, Qr složka k němu kolmá. Nazveme 

 a, /3, y směrné cosinusy přímky, k průvodiči i k normále kolmé. 

 Pak jsou složky rychlosti ve směru os: 



x' — Rx-\-Q (yy — ^z) 

 (10) y' = Ry-\-Q{az~yz) 



z' — Rz -{-Q (/Jřc — ay). 



Zároveň jest: 

 (11) 



ax +fy -]-yz =0, 

 ax' ~\- /??/' -j- yz' = 0. 



Z veličin a, /3, y jest jedna libovolná, poněvadž lze rovinu, 

 průvodič a rychlost obsahující, kolem průvodiče do jakékoli polohy 

 otočiti. Je-li na př. a dáno co úkon vzdálenosti r, znamená to, že 

 jest úhel, jejž ona rovina s rovinou YZ tvoří, na té vzdálenosti zá- 

 vislý. Tím jest však poloha roviny průvodičem proložené určena, /3 

 a y nejsou více libovolné. Jest tudíž patrno, že jsou v přítomném 

 případě veličiny a, j3, y podrobeny mimo rovnici 



(12) a2_^/5^ + };2_i 



ještě jedné podmínce, i bude především úlohou naší podmínku tu 

 vyhledati. 



Z rovnic (11) plyne především: 



(13) ďx -f ^'y + fz — O, 



