553 



Odtud plyne 



(24) Q = a + hr-'' 



(25) P2 =1 — a2 ^ cr-2 _|. 2 ýt V-3 — 6 V-* ; 



veličiny 5 a c jsou zde integračními konstantami. 

 Dále jest: 



ul z=: (P^ -I- Q2) ,,2 _ ^ _|, 2 a& + 2 /bV-\ 



tak že skutečně shledáváme souhlas s principem energie. 

 Další dvě integrace provedeme, kladouce: 



xzn r cos ^, y -ZUT sin q. 



Jest pak 



xy' — yx' = r-g' nz — Qr^ 

 Qdr dr 



(26) () =: « — / p drzza-[-{p (r) dQ 



(27) t=r+f^ = T+f(r)dt 



Novými integračními konstantami jsou tu a ar; rovnicemi (24) 

 až (27) jest předložený problém (elliptickými úkony) úplně řešen 

 a zároveň vidno, že pohyb při stejném tvaru principu energie může 

 býti nekonečně rozmanitým, a že rozdíl ten tkví v rozdílu výrazů 

 pro urychlení. 



Mohla by se učiniti následující námitka. Při daných dvou hmotách 

 může býti vzdálenost rozdílná; tato vzdálenost co relace prostorová 

 jest pouze v našem názoru prostorovém; věcmi jsou přec jen dané 

 hmoty. Podobně i rychlost, urychlení jsou relace, jež nesmíme nazvati 

 věcmi, byť jim i objektivně vztahy mezi věcmi (nějakým, v našem 

 názoru prostorovými i časovými veličinami charakterisovaným způ- 

 sobem) odpovídaly. Připusťme na okamžik (o čemž by vždy ještě spor 

 mohl býti veden), že hmotě věcnost neb předmětnosť ve smyslu 

 Taitově spíše přísluší než na př. vzdálenosti neb urychlení; jak se 



