607 



nebylo by tu místa k vyvinutí se toho křídla. Kozštěpením toho laloku 

 však povstane štěrbina, do které křídlo může vrůsti a tak místa sobě 

 potřebného nabyti. A již původní čtyrlaločnost číšky 2plodé má tentýž 

 mechanický význam; neboť ty dva plody přiléhají plochami k sobě 

 a tvoří tudíž 4 vynikající rohy, které ve čtyřech skulinách 41aločné 

 číšky nalézají dosti místa, aby se mohla křídla plodů vyvinouti (obr. 6). 

 Plody kaštanu jsou oblé, bezkřídlé, a tudíž i číška, jinak s bukovou 

 velmi shodná, nemá zapotřebí, aby se v laloky dělila, jest skutečně 

 celistvá, až nahoru uzavřená (a teprva po uzrání plodů trhá se násilně 

 ve 4 chlopně, aby plodům volný popřán byl východ). 



Jestliže pak jsou, dle nauky Eichlerovy, čtyři primární laloky 

 číšky bukové 4 listence, po 2 na obou osách květních sedící, tedy 

 bychom při rozmnožení plodů rozvětvením do vyššího stupně a při 

 současném pomnožení laloků měli očekávati, že pomnožení toto po- 

 vstalo vyvinutím listenců květů třetiřadých a čtvrtořadých. Avšak tomu 

 skutečné rozekláni číšky v 8, pak v 16 laloků (kdyby bylo rozekláni 

 úplné) nikterak neodpovídá. Nepřibyly to nové listence k stávajícím, 

 nýbrž tentýž lalok, dříve zcela a nyní ještě doleji nedělený, stal se 

 nyní hořeji 2klaným (obr. 5, 4). 



Jestliže však laloky sekundární povstaly rozpoltěním jednotného 

 laloku primárního, a to za mechanickou příčinou k vůli poskytnutí 

 místa křídlům plodním, tedy musíme z toho důsledně souditi, že též 

 4 primární laloky povstaly rozpoltěním původně celistvé číšky za tímže 

 neméně patrným účelem*). Musí tedy číška kaštanu, zprvu celistvá, 

 býti původnější nežli 4klaná číška buková. 



Pak ale není celistvá číška kaštanu i dubu nikterak ze 4 listenů 

 srostlá, nýbrž jest to vyzdvižená dutá osa, docela podobná oné, která 

 jak známo, fíkový plod (smokvu) tvoří. 



*) Kdyby snad někdo, nechtěje se vzdáti náhledu, že čtyři laloky číšky bukové 

 jsou listy, proti důkazu opačnému vylíčených zde variací brániti chtěl 

 náhled svůj tím, žeby sice připouštěl rozekláni čtyř laloků primárních, avšak 

 předce laloky ty za vícekrát řečené listeny vydával: ten a takový by ne- 

 důsledně si počínal, ježto by jeden a týž úkaz, totiž opětující se rozekláni 

 dříve celého dílu, které stojí v patrné souvislosti s počtem a postavením 

 křídlatých plodů, dvojím způsobem vykládal, libovolně jak se mu právě 

 hodí, jednou jako rozdělení údu původně neděleného, po druhé jako srůst 

 původně oddělených a zvláštních údů. Důsledně jen jedna ze dvou možností 

 bude pravdou: buďto jsou-li 4 primární laloky listence dvou prvních květů, 

 zakládá se tudíž i zmnožení laloků na vytvoření dalších listenců; anebo 

 jsou i primární i sekundární a tertiální laloky pouhé úkrojky jednoho původně 

 nedílného celku, totiž ^osy kruhovitě vyzdvižené. První důsledek vyvrací 

 však číšky vícekvěté a vícelaločné, pročež jen druhá možnost jest skutkem. 



