608 



S tímto výsledkem shoduje se také povaha šupin a výrostků na 

 Číšce, kteréž u buku s listenci, u dubu s listenem podpůrným, u ka- 

 štanu s oběma v podstatě se srovnávají, takže i z toho právem usou- 

 díme, že jsou ty šupiny listy na ose číškové. 



Proti náhledu, žeby číška ze 4 listenců sekundárních květů byla 

 srostlá, uvésti lze ještě i ten důvod, že číška ta zůstává tatáž, ať si 

 u kaštanu (a u některých cizozemských buků: jako Fagus Dombeyi, 

 Cunninghamii) 3 aneb, jak někdy se děje, pouze 1 konečný květ v ní 

 sedí, a že též u dubu, kde úplně nedělená mističkovitá číška důsledně 

 též ze 4 úplně kongenitálně srostlých listenců sestávati by musela 

 (což i Eichler připouští), povždy jen jeden a to konečný květ a plod 

 se nachází. V těchto případech bylyby tedy listence sekundárních květů 

 vyvinuty, i když o květech samých není ani památky, což jest věc 

 bezpříkladná, poněvadž jindy, když v květenství ochuzeném postranní 

 květy se nevyvinou, nevyvinou se také ani prýty květní vůbec, tedy 

 také ani listence. Ostatně i to padá na váhu, žeby osy postranní dle 

 představy Eichlerovy, aby listence všecky mohly kongenitálně srůsti, 

 musely pod konečným květem (kaštanu) jako jeden val kruhovitý 

 objímati osu mateřskou, čehož také sotva kde jinde najde se doklad. 



Číška kupulifer jest útvar metamoríický, t. j. z vegetativního 

 tvaru ve tvar zvláštní za účelem rozplozování přeměněný, a metamor- 

 fosa taková bývá právě příčinou, že morfologický význam údu jí pod- 

 léhajícího zhusta jest nejasný anobrž i pochybný a nezřídka sporný. 

 Metamorfosa zpáteční, kterou by pochybný útvar více neb méně do 

 vegetativního stavu se navrátil, musila by ukázati rázem význam po- 

 chybných a sporných částí, pročež takové metamorfose sluší přičítati 

 zvláštní váhu a důležitost. Jest-li skutečně číška kupulifer ze čtyř 

 listenců složená, tedy při zpáteční metamorfose musí se zřetelněji obje- 

 viti tyto čtyři listence, a šupinovité neb ostnovité výrostky, které na 

 vegetativních listech, jak lupenech tak i šupinách nenacházíme, nýbrž 

 toliko na metamorfovaných problematických listencích, musí pří zpá- 

 teční metamorfose více a více se redukovati až i posléze zmizeti. 

 Jsou-li naopak šupinky na číšce listy samostatné, musí při zpáteční 

 metamorfose listová povaha jejich zřetelněji vystoupiti, nemohou zmi- 

 zeti, nýbrž musí naopak v řádné, buď lupenovité neb šupinovité listy se 

 přeměniti. Zpáteční metamorfosa jest tedy jako experimentální zkouška 

 na jakoukoli tvarozpytnou theorii nedosti jistou a nepochybnou. 



