610 



její se pošinou. Na naší abnormální Číšce jsou vnitřní šupiny posud 

 na vnitřním svahu, vnější delší a větší na vnějším, tedy číška jaksi 

 v nedokončeném ještě vývoji se zarazila a strnula. 



Tato výtečná metamorfosa dokazuje očividně, že jest číška dubu 

 přeměnou pupenu vegetativního, že se šupiny její rovnají šupinám 

 obalným na pupenu vegetativním, od něhož se liší číška hlavně jen 

 tím, že osa její jest prohlubená okolo květu, kdežto u onoho jest až 

 do vrcholku válcovitá. » 



Zpáteční metamorfosou číšky dubové a variacemi hojnokvětými 

 číšky bukové stvrzen jest tedy starší Hofmeisterův náhled, že číška 

 sama jest dutá vyzdvižená osa a šupiny její více méně přeměněné 

 listy, náhled, který ostatně též vývoj číšky v té míře podporuje, ve které 

 s opačným náhledem Eichlerovým jen velmi stěží srovnati se dá. Šupiny 

 ty totiž příliš samostatně a záhy vznikají kolem samičího květu a číška 

 teprv pod nimi a s nimi se pozvolna zdvihá, kdežto kdyby číška z li- 

 stenů se skládala, musela by nejprv sama se vyzdvihnouti a výrostky 

 její mohly by teprv později na ní vyrůstati. Zvláště pak na rub obrácení 

 číšky dubové s vývojem listů se nesnáší. 



Ježto tedy tolik a tak podstatných důvodů pro osní povahu číšky 

 a listovou povahu jejích přívěsků se zamlouvá; jaké důvody má Eichler 

 pro svůj výklad těchto částí? a co o platnosti těchto důvodů souditi 

 máme? Výtečný německý morfolog vycházel, jak svrchu řečeno, od 

 kaštanu (Castanea) a sledoval přechody od trojkvětého číškou ostenatou 

 obaleného květenství samičího do klubíčkovitého Tkvětého květenství 

 samčího, a porovnáním tím byl veden k výsledku, že 4 chlopně číšky 

 samicí přecházejí poznenáhla do čtyř nepochybných listenců květenství 

 samčího, z čehož vycházel závěrek ten, že ty 4 chlopně morfologicky 

 rovnají se čtyřem listencům květů sekundárních. V těchto přechodech, 

 praví Eichler — a demonstruje to schematickými výkresy — ve kterých 

 samicí skupina květní do samčí se přeměňuje, redukuje se kupula vždy 

 více a více, počtu její přívěsků poznenáhla ubývá; v prvních čistě 

 samčích klubíčkách jest těch přívěsků již jen velmi málo a posléze 

 i ty odpadají, takže zbudou pouze 4 jednoduché šupiny na místě oněch 

 čtyř chlopní, čímž přechod z číšky do obyčejných listenců dovršen jest. 



Proti methodě srovnávací, které Eichler k seznání morfologické 

 hodnoty číšky používá, nelze ničeho namítati, naopak i já jsem se jí 

 vždy proti nadceňování jiných method morfologického výskumu, na př. 

 vývojezpytu, rozhodně zastával. Avšak tato methoda jen tehdy vede 



