631 



gační dvojici kladnou, t. j. tah způsobující prodloužení hmoty 

 v témž směru. 



Mysleme si rovnoběžnostěn neb hranol, na jehož základnici pů- 

 sobí normalný tlak. Tlak ten udílí mu předně celkové urychlení ve 

 svém směru, a způsobuje v něin za druhé stlačení, t. j. elongaci zá- 

 pornou, v případě tom ovšem nestejnoměrnou, anaž při základnici 

 první jest největší a postupně k základnici druhé dle zákona linear- 

 ného se zmenšuje, rovnajíc se při této základnici nule. Mysleme si, 

 že tatáž síla působí v témž směru na základnici druhou. Pak 

 udílí hmotě ovšem totéž celkové urychlení, ale způsobuje zároveň 

 v hmotě napjetí kladné, (tah) a tím elongaci kladnou, která ovšem 

 zase jest nestejnoměrně rozdělena, ubývajíc od základnice, na kterou nyní 

 síla působí, až k základnici druhé."^') Obě síly jsou tedy jen co do trans- 

 lačního účinku aequivalentní ; aequivalenci úplnou obdržíme teprv, 

 připojíme-li k síle v druhém případě elongační dvojici, která v útvaru 

 k elongaci kladné nestejnoměrné připojuje stejnoměrnou elongaci zá- 

 pornou, jež dle principu superposice dává tutéž výslednou deformaci 

 jako v případě prvém jednoduchá síla. 



Máme tedy pro síly a elongační dvojice následující větu aequi- 

 valence : 



Jediná síla obyčejná jest aequivalentní souboru 

 stejné síly v jiném bodu vlastního směru působící, 

 připojíme-li k ní přiměřenou elongační dvojici. 



I pojem momentu může zde býti zaveden. Čím dále totiž od 

 původního působiště sílu překládáme, tím větší část hmoty jest podro- 

 bena elongaci, tím více práce koná tudíž elongační dvojice. Intensitu 

 síly násobenou délkou, o kterou jsme sílu pošinuli, můžeme zváti 

 momentem elongační dvojice. Součin téhož momentu s (ne- 

 smírně malým) koefficientem elongace jest práce elongační dvojice. 

 Jeví se tu úplná analogie s pojmem momentu rotační dvojice. 



Budiž nyní dána dvojice rotační, která útvaru udílí jakési ury- 

 chlení rotační. Otočme ji o nějaký úhel ve vlastní rovině. Připo- 

 jíme-li k sílám dvojice takto otočené stejné síly opačné, ruší se 

 v útvarech neproměnných tyto síly se silami dvojice v původní poloze. 

 Výsledek jest, že jest dvojice v nové poloze aequivalentní dvojici pů- 



*) Můžeme si rozdíl znázorniti vlakem, jejž lokomotiva jednou tlačí, podruhé 

 táhne. Staticky, totiž s eliminováním pohybu jeví se týž rozdíl při sloupci 

 jednou svisle postaveném, podruhé svisle zavěšeném. Bychom druhý 

 případ převedli na první, musíme sloupec zdola podpírati, tak že napjetí 

 v místě závěsu zmizí. 



