657 



štěnky poznal teprve Leydig r. 1854 (v Muller's Arch. fiir Anat.) 

 Gyaff řadí Catenulu v čeleď Stenostomidae, zavrhuje pak staré 

 jméno Catenula a označuje naši turbellarii jako Stenostoma 

 Lemnae. Však dle mého přesvědčení není změna ta nikterak při- 

 padnou, neboť Catenulu nutno rozhodně vyřaditi z rodu Stenostonja. 

 Vyjímaje snad způsob rozmnožovací dělením a souhlasné uložení 

 organu exkrečního, nemá Catenula s rodem Stenostoma nic společ- 

 ného i jest sloučení obou rodů v jedno úplně neodůvodněno. Sku- 

 tečně jest organisace Catenuly dosud velmi málo známa , neboť 

 kromě některých údajův Parddiho, O. Schmídta a amerického zoologa 

 Sillimana a kromě delšího popisu v Graífově monografii téměř nic 

 více o ní v novější literatuře zoologické neexistuje. — Maje po 

 ruce hojného materiálu, mohl jsem s důstatek poznati organisaci této 

 zajímavé turbellarie i dovolím si tuto poukázati na některé její ze- 

 vnější i vnitřní znaky anatomické, reservuje sobě delší pojednání na 

 dobu příhodnější. 



Catenula Lemnae vyskytuje se vždy v řetězcích o dvou až 

 čtyřech zooidech velikostí 2 — 4 mm. Tělo jest válcovité, značně pro- 

 táhlé i lze na něm celkem tři odstavce pozorovati: přední konická 

 čásť s uzlinou mozkovou, čásť střední s ústy a pharyngem a čásť 

 zadní, největší se větší částí roury zažívací. Vedle těchto tří oddílů 

 jest celé tělo paralelními záhyby zvraskalé, neboť značně jest kon- 

 traktilní a dá se silně vyvinutou vrstvou svalů podélných význačně 

 smrštiti, při čemž zvíře zvláštního karakteristického tvaru nabývá. 

 — Ústa zvířete nalézají se na straně břišní uprostřed oddílu střed- 

 ního, jsou tvaru laločnatě trojhranného i vedou do živě vířícího jícnu, 

 jenž kolenovitě do vnitř těla se zahýbá. Vlastní roura zažívací táhne 

 se v ose podélné celým tělem, tudíž i předním odstavcem tělním, 

 i tvořeny jsou stěny její velikými elipsoidními buňkami jež téměř 

 celé tělo červa vyplňují, následkem čehož parenchym tělní na slabou 

 vrsřvu pod svalovinou tělní umístěnou jest redukován. Uzlina mozková 

 nad pharyngem v oddílu tělním předním umístěná, jest nepárovitá, tvaru 

 nepravidelně konického i chová v sobě veliký sluchový organ, pozůstáva- 

 jící z váčku čirou tekutinou naplněného, kteráž ve středu svém chová 

 čočkovitý ostře světlo lámající otolith. Orgán exkreční jest nepáro- 

 vitý i nalézá se na hřbetní straně zvířete, kdež po celé délce v střední 

 čáře a v četných záhybech se táhne až ku zadnímu konci těla, kdež 

 v jisté vzdálenosti před koncem tělním v malou ampulu ústí, jež na 

 venek opět nepatrným otvůrkem se otevírá. Pohlavní organy u zví- 

 řete jsem nepozoroval, jelikož toto po celý čas mého zkoumání velmi 



Tř. : Hathematicko-přírodovědecká. 43 



