658 



čile dělením se rozmnožovalo. Ostatně zvíře samo jest velmi křehké 

 a dá se jen velmi obtížně pod mikroskopem sledovati trhajíc se 

 a hynouc v málo okamžicích. Jinak rychlým svým dělením dá se 

 zvíře dosti dlouho na živu zachovati, chová-li se za podmínek jen 

 poněkud přiměřených. Podařilo se mi několik individuí v malé lahvičce 

 až do Prahy dopraviti, i dovedl jsem jich až dosud na živu za- 

 chovati. 



Tímto vyčerpán jest malý příspěvek můj k fauně šumavské, 

 jenž ovšem nikterak na úplnost nároky činiti nemůže, jímž však jednak 

 rozřešiti jsem se snažil některé stránky biologie našich oligochaetův 

 se týkající, jednak upozorniti jsem chtěl na zajímavost a zvláštnost 

 fauny šumavské, jež věru toho zasluhuje, aby studiu jejímu obzvláštní 

 péče věnována byla. 



46. 



Verrucocoelia vectensis, Hinde. 



Nová spongie pro český útvar křídový z okolí Roudnice. 



Přednášel Čeněk Zahálka dne 10. prosince 1886. 

 {S 1 tabulkou,) 



Verrucocoelia vectensis je spongií, kterou objevil Hinde v an- 

 glickém útvaru křídovém. Hinde udává stupeň útvaru a naleziště 

 její Chalk Maii: Ventnor na ostrově Wight (Mantellova coll.)i) 

 Spongie Verrucocoelia vectensis náleží do řádu hexactinellid, podřadí 

 dictyonin a čeledě euritid.^) 



Exempláry jmenované mořské houby nalezl jsem též v českém 

 útvaru křídovém a sice na výšině Rohatecké u Roudnice, ve stráni 

 zvané „Na vinici", v měkkém slinu teplického pásma^) (Turon, Sca- 

 phitové pásmo). Mají tvar kužele, jenž je poset kolkolem četnými 

 válcovitými kahšky, jež jsou na konci zakulaceny. Výšku hub ne- 

 mohl jsem určiti, jelikož žádný z exemplárů nalezených není celý. 

 Zlomky dosahují až 70 mm výšky. Šířka obnáší až 80 mm. Ka- 

 líšky mají výšku až 20 mm a šířku až 18 mm. Stěny kalíšků 



^) Hinde, Catalogue of tlie fossil sponges. P. 99. 



2) Zittel, Studien I. S. 47. 



^) Zahálka, Geologie výšiny Rohatecké str. 15. 



