44 Crabro. A. b). 2 — clavipes. 
Sphex elavipes Linné Fn. Sv. 1649. — Syst. Nat. 2. 942. 8. 
Crabro rufiventris Panzer Fn. Germ. 72. 12, — Van der Linden Obseryv. 
2. 14, Jå. ; 
Physoscelus rufiventris De S:t Fargeau Annal. 1834. 805. 1. 
Vistelse. Både i ängar och trägårdar träffas denna vackra Silfvermunstekel 
mot slutet af sommaren på löf af Prunus och andra buskar. Han framkommer 
vanligtvis senare än de feste andra Crabroner, men varar något längre in 
på hösten; före den 10 Augusti ha vi sällan sett honom, men vi ha fångat honom 
från och med nämde tid ända till slutet af September. Att likväl gynnande omstän- 
digheter äfven kunna framlocka denna art tidigare synes deraf, att vi i år (1839) 
redan d. 9 Juli träffade honan på löf af unga Bokebuskar och på Pteris aquilina 
vid Lindholmen i Svedala Socken i Skåne. 
Anmärkningar. Genom sin vackra färgteckning, sina lifliga rörelser och 
afbrutna flygt ådrager sig denna insekt snart forskarens uppmärksamhet, och så- 
som den ende inom sitt Genus med rödfärgadt underlif igenkännes och åtskiljes 
han i första ögonblicket från alla andra. Genom denna colorit tillika med den 
klubbiga antennformen och det petiolerade underlifvet m. m. bildar han en förening 
emellan Slägtena Psen och Crabro. Hufvudet är kubiskt, nästan omärkligt punkt- 
fjunigt med otydlig diagonal och inga andra fördjupningar på hjessan: än de obe- 
tydliga som upptaga punktögonen; dessa (neml ocelli). stå i. eniliksidig triangel, 
äro gummiklara och det främre betydligt mindre än de bakre.  Amtennernas skaft 
cilrongula ; slrängarne utåt klubbformiga med konisk ändled, hos hannen emellan 
basen och spetsen brungula, hos Aonan mörkbruna. - Hela öfyerläppen och sido- 
linierna vid ögonkanten, bakom antenskaften, silverhåriga. Öfverläppens kant af- 
rundad. - Mandiblerna vid ledgången svarta, framom ledgången hvita, sedan ci- 
trongula och i spetsen bruna. Palperna svarta och gula. Thorax punktfjunig, 
sidofjunet silfverhvitt.  Framryggen smal och låg, bakkantens diagonalsnitt och 
mellanryggens diogonallinia tydliga. Skutellen stor plattkulrig, afrundadt fyrkan- 
tig och skiljd från mellanryggen genom en djup bågformig intryckning eller sna- 
rare inskärning. Bakryggen saknar all skulptur, utom den fint naggade söm hvar- 
med han åtskiljes från bakskutellen, och de 3 longitudinella gröpper som ligga 
nedtill: en på hvar sida om underlifstjelkens infattning och en större der midt- 
