52 Crabro:' B. a) — 4-maculatis. 
så utmärkande hos Cr 4-maculatus, — är Or. subpunetatus större, punkteringen 
gröfre och glesare, hufvudet och thorax ej fjuniga utan jemförelsevis glest lång- 
håriga ; hjessan är ojemnare ; emellan yttre punktögat och hvardera öfre ögonvrån 
en stor men grund äggformig grop, som hos 4-maculatus är antydd genom en 
bågformig linia; hufvudets diagonal framför främre punktögat ej så djup som hos 
4-maculatus ; framryggen har inget diagonalsnitt.  Mellanryggens diagonal upp- 
tages i en svag fördjupning. -Bakryggens hjertarea är större än hos 4-macula- 
tus , sidofälten upptill och utåt fint tvärskrynkliga,; diagonalen bred och slät emel- 
lan sidofälten, crenulerad emellan hjertareans hemisferer. Underlilvet betydligt kor- 
tare än, — och dess stora gula tvärfläckar ej så afrundade i ändarne som — hos 
Cr. 4-maculatus, utan mer lancettlika. Fötterna mer gula. Framvingens radialbi- 
hang alltid tydligt med mörk cubitalådra. 
Af den jemförelse som nu blifvit anstäld emellan. Cr. subpunctatus Rossi 
(= vagabundus Panzer) och Zmaculatus Fabr. följer således att Fan der Lin- 
dens citation af Crabro vagabundus Panzer är i alla afseenden riktig, och Grefve 
De Saint Fargeaus påstående (juti Crabro-Systemet sid. 809 N:o 21. ”retranchez 
le Synonyme de Panzer”) att utesluta de, är alldeles grurvdfalskt; ty Panzers 
16:de figur uti 53:dje Häftet af Fauna Germanica utvisar verkligen den lilla gula 
pricken på underlifvets första dorsalsegment , ehuru Panzer ansåg samma prick 
för så obetydlig och så litet utmärkande eller ringa upplysande att han i sin be- 
skrifning går honom alldeles förbi och säger helt kort: ”segmento primo imma- 
culato.” 
N:o 15. Fyra-fläckiga Silfvermunstekeln. Crabro 4-maculatus Fabr. IQ. 
Undersättsig, 13—2 linier lång, kort punktfjunig, glänsande blåsvart med 
silfverhårig öfverläpp: antennernas vridare och båda ändar af antennskaftet brun- 
gula, underlifvet med åtminstone 4 stora svafyelgula tvärfläckar (: en på hvar sida 
af andra och af 3:dje dorsalsegmenterna), vingarne vid basen vattenklara; i di- 
sken och spetsen något dunkla, ådror och vinglåck gulbruna, radialbihangets cu- 
bitalådra ganska otydlig och nästan utplånad, hufvud och thorax glest och fint 
punkterade , strupkanten hos hannen å ömse sidor väpnad med en krokig tagg, 
hos honan bildande en skarp framstående sammanhängande. hornlist ; bakryggens 
