62 Crabro B: obj. 1 xo — eribrarius. 
foecundation, så hade de icke blifvit gifne åt hannarne, hvilka blott besöka få 
blommor , hufvudsakligen för att der få para sig hvarefter de dö, — utan åt de 
vorksammare honorna. För det tredje begagnas dessa sköldar af hannen att under 
parningen omfatta honans skuldror eller sidorna af hennes hufvud och dymedelst 
fasthålla henne så mycket säkrare; derföre äro dessa sköldar ock så kupiga att de 
hvälfda sidorna af honans hufvud och thorax ganska väl passa in i deras ut- 
hålkning. ; 
Den förste som satte Rolanders vön i tvilvel var Uddman ,; i den Disserta- 
tion ”Nov& Insectorum Species” som han under Professor Leches presidium utgaf 
vid Åbo Universitet 1753. Hans ord äro följande: ”Nostra (species) exacte cum 
D:ni Bolandri convenit. Eo solum discrepat; quod eribrum perforatum non 
sit, quamvis ita videatur.” 
DeGeer vederlade sedan (uti sina Memoires 2. 2. p. 810—820.) 1771 full- 
komligt Rolanders hypothes, och visade, med åberopande af Rösels erfarenhet 
om Dytisk-hannarnes bruk af sina sköldar (jafhandladt i Rösels Insekten Belusti- 
gungen Tom. 2. Ins. Aquat. CI 1. Tab. 1. a. b.), rätta afsigten och ändamålet 
med dessa nära likartade organer hos Crabronis cribrarii hannar. 
Det Bolander haft för afsigt att genom en osanning komma fram med något 
märkvärdigt tro vi alldeles icke. 'Tvertom synes det ha varit hans öfvertygelse 
alt det var sanning hvad han skref. Men denna öfvertygelse grundade sig icke på 
någon erfarenhet utan blott på föreställning, väckt och stegrad af den lika märk- 
värdiga som sannfärdiga afhandling, hvilken Rolanders Lärare Linné några år förr 
utgifvit om Insekters inflytande på vexternas fortplantning , uti Disputationen ”De 
' Ficu” som utkom i Upsala 1744. 
Grefve De Saint Fargeau synes 1. e. förmoda att Linnés Vespa cribraria 
skulle varit en annan och för oss ännu alldeles okänd art. Vi deremot kunna ej finna 
något skäl till en sådan förmodan; enär Linnés beskrifning så fullkomligt inträffar 
på hannen till den Sillvermunstekel som allmänt gäller för Crabro cribrarius , 
att man aldrig kan bli villrådig ; blott man läser beskrifningen med uppmärksam- 
het. En annan omständighet, som älven bidrager att stadga vår öfvertygelse i 
detta afseende, är den, att ifrågavarande insektart är, en bland våra allmännaste 
Crabroner och måste således ofelbart ha varit känd af Finné. 
FR 
