Crabro. B. b). 1: xo, — patellatus. 0 
Crabro eribrarius är snarlik den efterföljande arten (patellatus) , men 
skiljes genom nedanuppräknade kännetecken: Kroppen större. Hufvud och thorax 
grått eller brunt långhåriga. Hjessans insänkningar emellan ögonen djupare; och 
de sneda lancettlika smågroparne emellan yttre punktögat och hvardera ögat stå 
hos: cribrarius både djupa och breda, då de hos patedlatus nästan äro utplånade. 
Emellan punktögonen, ögonen och pannans lodrätta samt piogformigt inskärande 
diagonal är hufvudet tätt långstrimmigt utan glans, men bakom punktögonen är 
det glänsande och punkteradt.  Framryggen långstrimmig, på den npphöjda bak- 
kanten mer och mindre glänsande med smalt och djupt diagonalsnitt. Mellanryg= 
gen tätt läderartadt långskrynklig eller långstrimmig med hårpunkterade interstitier; 
"hos hannen vanligtvis grofskrynkligare , hårigare och mattare, —- hos honan, der 
punkthåren oftast äro afnötte, glänsande. Mellanryggens diagonal och dennas pa- 
ralleler äro, ehuru korta, både tydliga och djupa, men förbises lätt för den öfriga 
skrynkligheten skull.  Skutellen och bakskutellen glest öfverströdde med större 
punkter, baktill långstrimmiga. Bakryggen upptill läderartadt skrynklig, tydligare 
hos hannen än hos honan, samt gröfre eller finare hos olika individer ; sidofälten 
blanka och punkthåriga,; hela basalsömen, samt diagonalen upptill crenulerade, 
den sednare nedtill strimmig. MHannens antensträngar ha jemförelsevis ej så långa 
fransar som patellati 5, men 5:le, G:te, 7:de och 8:de lederna äro mycket tyd- 
ligare sågtandade. 
N:o 17. Lilla Siktbiet. Crabro patellatus Fabr. £Q. 
Medelmåttig, omkring 3 linier lång, fjunig, glänsande blåsvart med siif- 
verhårig öfverläpp: antennskaftens hela undre sida, ben och tassar till en 
del gulaktiga; underlifvet med, en eller två fina afbrutna halmgula fascier 
samt 2 eller 3 par stora tvärfläckar af samma färg, vingarne vid basen vatten- 
klara, för öfrigt brunaktiga och särdeles i radialbihanget sotiga, ådrorna gulbruna; 
hjessan och ryggskölden punkterade, bakryggen upptill. gallrad med bred och 
temligen djup diagonal, sidofälten blanka med några få. parallela tvärlister; under= 
lifvet ovalt, ungefär + längre än thorax. 
Hannens strupkant ($sternum occipitale) skarp. Antennerna så formade som 
hos eribrarius, men skaften smalare, strängarnes fransar längre och tänderna 
1 
