5 Mom. Crabro A. a. 1. xx. albilabris. 23 
och tandbeväpning vid basen, 5:0) bakryggens hjertarea långstrimmig, 6:v) vin= 
garne mörkare rökskuggade, 0. s. v. 
Dessutom "är kroppens fjun nästan omärkligt, då det deremot hos €r. ar- 
matus på hufvud och thorax är ganska ansenligt. - Kroppens allmänna punktur 
är ungefär enahanda med armati. Hufvudet är större, mera kubiskt och ej så 
platt som hos Cr. armatus ; hufvudets diagonal skarpare inskuren; de små för- 
djupningar, hvari punktögonen upptagas, äro tydligare, likså den lilla gropen 
”uppvid hvardera ögat på ömse sidor om yttre punktögat. Framryggens diago- 
nalsnitt, hvilket saknas hos Cr. armatus, är här spetsvinkligt. Mellanryggens 
Diagonal, som hos Cr. armatus blott synes antydd, är hos enescens utbildad 
till en upphöjd linea. Fötternas beväpning är lika danad som hos Crabro ar- 
matus , blott något starkare. Honan har från olika håll blifvit oss tillsänd un- 
der namn af 9 Crabronis scutati. 
Grelve Le Peletier De Saint Fargeau har i sitt Crabro-system, sid. 798, 
beskrifvit en art med namnet Lindenius subeneus , hvilken, att döma af den 
gilna beskrifningen, tyckes vara mycket atfin med vår Crabro ecenescens ; men 
då likväl i nyss åberopade beskrifning ingenting nämnes hvarken om hufvudets 
eller ryggsköldens' diagonaler, 'ej heller om analfjällens konstruktion hos de oli- 
ka könen, ha vi icke vågat antaga vår eenescens för identisk med De S:i Far- 
geaus subeneus , men dock genom ett liktydigt namn velat derpå fästa de Na- 
turforskares uppmärksamhet, som bättre än vi äro i tillfälle att närmare under- 
söka förhållandet. 
N:o 3. Hvitläppiga Silfvermwnstekeln. Crabro albilabris Auctorum 
ex parte. I 2. Smärt 14—2 linier lång, obetydligt fjunig, hufvud- och bröstsi- 
dorna hvithåriga, glänsande svart med silfverhårig öfverläpp: antennskaftens undre 
sidor samt till en del äfven benen och tassarne svafvelgula; vingarne vattenklara, 
iriserande, i disken obetydligt rökskuggade: ådrorna mörkbruna, vid basen och 
hela radius, vinglåcken och knäna gulbruna; hufvud och thorax fint punkterade ; 
bakryggens diagonal djup, upptill naggad: hjertarean. polerad, begränsad af en 
grof punktkedja: sidofälten upptill glänsande och nästan släta, nedtill fint och 
glest tvärstrimmiga, utåt begränsade af en fin hornlist innanför hvilken löper en 
grof punktrad; underlifvet ovalt, nästan dubbelt längre än thorax, beströdt med 
4 
