Crabro. 4. Mom. ' 13 
terlemnat i' sina Botaniska Skrifter, der han antingen förbigår eller helt kort om- 
nämner färgen. Men utom det att Linnés stil alltid var kort och concis, måste 
man ej förbise den vigtiga omständighet att färgen kunde på Linnés tid med 
mindre saknad förbigås eller rent af utelemnas; ty de då bekanta Naturkropparne 
voro ej flere än att få kännemärken kunde vara tillräckliga för deras åtskiljande. 
Linné uteslöt således färgen icke derföre att han förkastade honom, utan derföre 
att han icke behöfde honom. Sedan Linnés tid hafva genom fortsatta forsknin- 
gar och nästan dagliga upptäckter, Naturkropparnes antal blifvit så mångdubb- 
ladt, att man för deras åtskiljande nödgas anlita allt som kan och bör räk- 
nas till deras väsende. Och då färgen existerar, lika så väl som formen, i och 
med kropparne , så kunna vi icke annat finna än att äfven den bör få räknas 
bland väsendtliga egenskaper. Färgen är ock bland de kännemärken, som vid 
Naturföremålens betraktande , först falla i ögonen. 
"På dessa i korthet anförda skäl grundar sig hosföljande Systematiska utkast, 
hvilket, ehuru egentligen blott ämnadt att lätta undersökningen af Skandinaviens 
Crabroner , äfven låter tillämpa sig på utländska arter. 
