Crabro. 4. Mom. 9 
blott blifvit funne i södra Finnland samt de trakter af Skandinavien som alla lig- 
ga under Södra Lappmarksgränsen. Och ibland dem äro åtskilliga endast träf- 
fade i några få provinser, t. ex. armatus, cenescens, palmipes och scutatus 
i den delen af Sverige som begränsas af Östersjön, Öresund, Kattegat, Götha 
Elf, Wenern och Götha Kanal; subpunctiatus och dimidiatus i Skåne; ptero- 
tus , och alatulus i Östergöthland och Skåne; — vexilatus och saxarius i 
Finnland , Uppland, Småland och Skåne. 
Om vi nu från Skandinaviens Fauna kasta en blick på Europas, så finna vi att 
af desamma arter 'som träffats hos oss förekomma äfven många i de flesta Euro- 
peiska länder (England, Portugal,” Spanien och Italien ingalunda undantagne), t. 
ex. Crabro armatus, — albilabris , — palmipes, — scutatus , -— leucosto- 
ma, — tibialis , — clavipes , — dimidiatus, — subpunctatus , — 4-ma- 
culatus , — eribrarius , — patellatus — plerolus , —- Subterraneus , —- 
vexillatus , —- vagus , — lapidarius , — cephalotes , — och fossorius. 
"För att således få veta huru många, af de inom Skandinavien befintliga 28 
Crabro-arter , uteslutande äro Skandinaviska, måste vi frånräkna de med Europa 
gemensamma , och återstå då följande 7, neml.: Crabro cenescens, — carbo- 
narius, — van der Lindeni, — cinxius , — annulus , — lapponicus , — 
och borealis , hvilka, åtminstone efter allt hvad de nyaste i detta ämne utkom- 
na skrifter upplysa, ännu icke blifvit sedde i andra länder. 
4:de Momentet. 1. Om grunderna för Silfver- och Gullmun- 
steklarnes. Indelning. 
Vid Silfver- och Gullmunsteklarnes Systematisering uppstår af sig sjelf den 
frågan antingen deras Slägte bör, enligt Fallén , Latreille, van der Linden 
och Zetterstedt , bibehållas helt och oförändradt, eller såsom, LePeletier de 
Saint Fargeau gjort, delas i flere Genera. = Till denna frågas besvarande erfor- 
dras att veta hvilkendera Methoden, antingen de äldre Författarnes eller Grefve 
De Saint FPargeaus såsom den nyaste, är naturenligast och således äfven an- 
vändbarast. Dugligheten af de äldres method är lika erkänd som länge bepröf- 
vad; dess vidare undersökning vore alltså här obehöflig. Det är således under- 
sökningen af den nyaste methoden, om denna är bättre, jemngod eller sämre än 
2 
