Xx oA 
Crabro. 
Hos några äro: fram= eller mellanlåren 
inunder taggiga, — frambenen beväpnade 
med hvälfda genomskinligt punkterade el- 
ler linierade sköldar, med hvilka hannen 
fasthåller honan under parningen, — eller 
framtassarnes öfre leder sköldformigt ut- 
vidgade.  Underlifvet har 6 segmenter, 
utom analfjällen ; öfre analfjället hvälfdt, 
rundadt triangelformigt eller halfmånlikt. 
Honan vanligen gröfre och starkare 
byggd. Hufyudet större, rundare. An- 
tennerna 12-ledade, strängarne antingen 
enkla, trådformiga eller tillljocknade med 
inunder uppsvällda leder. Tassarne enk- 
la. Bakbenen ofta starkt sågtaggiga, säl- 
lan obeväpnade. Underlifvet har 5 seg- 
menter, utom analfjällen; öfre analfjället 
mer och mindre långt triangelformigt, med 
trubbig eller afrundad spets, ytan antin- 
gen plattkullrig eller uthålkad till ränna. 
Skadinaviska , hittills kända, Arter 28. 
Anmärkningar. 
1. Mom. » 
intermedia subtus spina armata, — aliis 
tibin antice quoque socutis s: clypeis con- 
vexis hyalino-punctatis et lineatis cribre- 
formibus veluti patellate. Quibusdam ar- 
tiouli superiores tarsi antici clypeato-am- 
pliati.  Abdomen  segmentis 6; valvulis 
analibus non computatis, quarum superi- 
ore convexa, rotundato-triangula aut sub- 
semilunata. ” 
Femina  robustior plerumque. Caput 
majus , rotundius. Antenne 12:artioutate, 
flagellis simplicibus et filiformibus aut 
incrassatis et artioulis infra gibbis. Tarsi 
omnibus simplices. Tibiez postice sepis- 
sime fortiter serrato-spinose, rarius mu- 
tice. - Abdomen segmentis 5; valvulis 
analibus non computalis, quarum superi- 
ore plus minusve elongato-triangulari, 
apice rotundata 1. obtusiuscula , supra, i. 
e. superficie depresso-convexa aut in ca- 
nalem excavata. 
Species Scandinavica , 
tzr, 28. 
adhuc cogni- 
Crabro-Slägtets arter, äfven de små, ha i förhållande till 
storleken, i allmänhet stark kroppsbyggnad. 
Kroppen är aldrig, så vida icke 
genom någon blott tillfällighet, helt och hållet glatt, utan deremot hos många, 
särdeles på mellankroppen och hufvudet hårig eller fjuuig, och på underlifvet all- 
tid fint punktfjunig ; med åldern afslites likväl ofta denna beklädnad. 
Nackgropen rund och skålformig. 
triangelformig. 
Munnhålan 
Längs öfver hufvud och tho- 
rax löper en linia, antingen upphöjd eller insänkt, samt olika tydlig hos olika 
arter. Denna linia ha vi kallat Diagonal, emedan den liksom klyfver kroppen 
i 2 hälfter; och då den återfinnes hos de fleste andra insekter, ha vi ej tvekat 
att med detta namns antagande öka antalet af brukliga konstord. Framför punkt- 
ögonen försvinner diagonalen i den kanal som är ämnad till antennskaftens hvilo- 
ställe, men på öfverläppen uppträder han åter i form af en väldig köl. Fram- 
