Crabro. B. b). 2. x. — vexillatus. TT 
(nästan såsom hos AÅttelabus eller Casnonia), på sidorna blankt och glest 
punkteradt-hårigt: håren  silfverglänsande. - Antennskaftet smalt och omvändt 
koniskt, på öfre sidan svart, på undre sidan ech i spetsen brungult; vändleden 
liten och klotformigt cylindrisk, ofvan mörkbrun, inunder gulaklig; antennsträngen 
ofvan svartbrun och under brungul, hvarje af dess leder ofvan kullrig med den 
yttre brungula kanten ytterst fint uppviken, inunder platt, terminalleden koniskt 
tilispetsad.  Mandiblerna svartbruna med rödbruna tänder. Strupens kant utlöper i 
2 små otydliga spetsar. Hela thorax groft punkterad, hela framryggen och bak- 
skutellen samt periferien af mellanryggen äro tillika grofskrynkliga; men mellan- 
ryggens disk och skutellen äro blanka samt glesare punkterade, ehuru deras punk- 
ter äro större än på andra ställen. Framryggens diagonal är tydlig, men mellan- 
ryggens nästan försvunnen. Bakryggen är upptill gropigt skråflig eller nästan can- 
cellerad , nedtill irreguliert skrynklig och endast här förmärkes diagonalen. Hela 
bröstet öfverströdt med långa tilltryckta hvitglänsande hårljun, mellanbröstsidorna 
derjemte kullriga, blanka och glest grofpunkterade med crenulerade sömar, meso- 
sternum inböjdt, tätt hvitfjunigt, fint chagrineradt och glest punkteradt, punkterua 
äro skarpa eller liksom utstuckne d. ä. hvarje punkt eller fördjupning har -vid ena 
ändan en liten uppstående kant, hvadan hela ytan blir skarp som på en rasp. Bak- 
höfterna och bakhöft-lederna svarta, de förra med gulbruna, de sednare med brun- 
oula kanter; inunder basen utlöper bakhöftleden i en hvass spets, baklåren svarta 
med en gul linia på öfra sidan, vid basen på uudre sidan utskjutande en mycket 
kort men hyass spets, bakbenen gula och på ömse sidor svartlinierade med obe. 
tydlig armatur; de bakre tassarne och sporrarne gulbruna; mellan-höfterna svar- 
ta, men deras leder citrongula, mellan-låren gula, breda, hoptryckta, med en 
hyvass spets under b sen, och på yttre sidan en svartbrun linia; mellantassarne 
bredare än baktassarne, inunder något konkava och i yttre kanten hvitlt cilierade. 
Framfötternas höfter svarta, deras leder endast vid basen svarta, för öfrigt ci- 
trongula och inunder vid insidan hoptryckte till en hvass genomskinlig kant; lå- 
ren och tibierna tjocka, breda, citrongula, de förra ha under basen en svart fläck, 
och begge äro inunder beklädde och fransade-af långa silfverglänsande hårfjun; 
framtassarnes 1:a led är nästan lika lång som tibia och på tvären utbredd till en 
stor, kupig och rundadt samt: omvändt balfhjertformig och svafvelgul sköld, som 
11 
