90 Crabro. B. bj.” 2. xx. — vagus. 
Solenius vagus Le pel. d. S:t Farg. 1. co. 722. 9: 92 
Mas 24—38 lin.long. antennarum articuli. 4:tus, 5:lus et 6:tus infra modice emarginali, 
emarginatura 6:ti distinctissima et sub apice terminata spina obtusa, que ceteris arti-- 
culis deest; pronotum sepissime nigrum immaculatum; venter versus anum plano-con- 
cavus ; valvule analis superioris foveola diagonalis profunda, margo apicalis fissus 
aut rotundato subexisus. a 
Femina 3 lin.—+ pollic. long.; pronotum swepissime transverse bimaculatum ; ab- 
domen supra subtusque depresso-convexum, secundum marginem apicalem cujusque 
segmentorum ventralium punctatopilosum; valvula analis inferior semiconica, ad 
apicem fulvum utringue rude punctata; valvula analis superioris canalis profunda et 
angusta; inferne punctato-rugulosa, disco foveola rotundata punctis nonnullis ma- 
joribus. 
Varietates. j : 
a. AP Abdominis segmenta dorsalia 2:m et 4:m utringue macula majori trans- 
versa straminea aut citrina, que macule haud raro ita ampliantur ut extremitatibus 
maxime approximantur fasciamque formant medio interruptam; 3:tum segmentum si- 
millima fascia e duobus confluis maculis orta et exinde utroque margine sinuata nisi 
tenue interrupta; segmentum G6:lum maris quoque fascia aut maculis transversis angu- 
stis flavis notatum. 
b). 9. Abdominis segmenta ut in a) picta; sed preterea quoque macula flava 
minuta ocellata utriusque laleris segmenti 3:tii (. E Finlandia). 
0). & 21 lin. long. omnes macule segmentorum abdominis dorsalium 2;di, 4:ti 
et 5:ti in fascias conflue; ceterum macula flaya parva transversa ulriusque lateris seg- 
mentorum 1:mi et 3:ti. Alias a) simillima (. Mm Cel Fallenii Collectione exemplar 
unicum). 
Vistelse. Öfver hela Skandinavien liksom i alla Europeiska länder är denna 
Stekelart allmän; hos oss förekommer han vanligtvis i slutet af Juni eller början 
af Juli och träfllas sedan ända inemot September på blommor i trägårdar, ängar 
och fält. ' 
Anmärkningar.  Crabro vagus varierar betydligt i storleken, så att man 
icke här, som bland många andra Crabroner nästan i första ögonblicket kan en- 
samt deraf åtskilja: könen; ty hannen är merendels lika stor och lika starkt byggd 
som. honan; deremot -skiljer dem-anténmformen och skulpturen icke blott sins emel- 
lan "utan ock från andra.” Färgens' teckning är i allmänhet temligen konstant och 
sådan som den under var, a) upptages, och endast ganska Ta individer ha vi settaf- 
