156 



håriga, fint fllfefllubna. $upan är fantig odj taggig, i främre än* 

 ban entaggig. (Såfom laröer göra en bfl arter temligen (tor ffoba 

 pä föfSroerter. 



A. Palpernes leder nästan lika länga; den medlersta 



och basleden normala. 



1. Klöfverfladdrareii (Pions daplidioe Lin). 



Alis albis, anticis supra apicibus nigro macnlatis maculaque 

 ejusdom coloris in medio ; potiseis inlra griseo-virescentibus 

 maeulis difformibus albis. L. al. exp. 45—50 milliin. 



ifflfnganu br»ita, be främre ofiran meb freartjläcfiga fpetfar oct) 

 en fläct of fiimma färg i biffen ; be 6afre unbertill gråagtigt gröna 

 meb olifformiga broita jläfJar. £■ t. rcingfp. i ,3 / 16 — 2 t. 



Svn. Pap. daplidice Lin. S. N. i. 2. 760. 81. rabr. 



E. S. III. i. 191. 595. Iliinn. Pap. t. 82. f. 414. 415. 



et f. 777. 778. Text. 63. 6. Pontia Ochs. Sclim. 1. 2. 



156. IV. 31 Treilsch. X. 1. 89. Pieris God. et Mup. 



Lepid. I. fol. 3 bis pl. 2. secund. I'. 3 pl. 2 quart. 



f. 2. fianorls Dalm. Pap. Sv. 88. 5. Anthocharls II— S. 



Text. I. 98. 



ffiärilen, fom förfl fåfom froenff upptäefteé of ivår utmärftt 



entomolog, $rof. Jctterficbt, förefommer egentligen t truenne gene» 



rationer om året, men voårgenerationen, fom flpger t «Waj, är ganffa 



fåtalig. 3 flutet af 3uli ecb början af QlugufH är fjärilen beremot 



i öfira o* norböftra <Sfåne ide fä fäflfont ; pä fomliga fiällen är 



ben tiUodimeb ganffa allmän, fäfom på fanb» ocb flöfrcerfälten ocb 



bafreåfrarne trib SroHe.Slung&t?, ©iöbo, J&ögeftab ocb. (Séperöo. $en 



ffcill äfiren mara funnen I Öftergötblanb (£>alm.). 



•Jlrrbeffr. Qlntennerne fyrcitgrå meb mörfare ringar. 98alperne 

 biuitagtiga, unbertiU meb guttjttjita ocb, fa-arta bår. ^ufirub 

 od> rfcggffölb ofrcan grålubna. Wbbomen ofrcan od> på flborne 

 fwart, unbertiU tjrcitagtig. Eröflet tätt gulbårigt. &ötternt 

 btoitgula. 



#<ntne. Sffiingarne ofrcan bfclta, »ib bafen frcartagtiga. 

 De främre bafrca t fpetfarne flera fammanitytanbe, fttartbruna 



