XIII 



borftav pd vljflgcii, cKer oc! tiU (Äiiga, utftftcnbc (>ivpcitnnr pa 

 ett citcv niiiint fofiinent. 9Jh)(fct få iivo be nitcv blaiib SDctevo' 

 cevcviie, (jluavö lovucr iivo bemiipuabe meb taflnav, ort) ()oO nfliiva 

 fövfluiiiiia be >uib fifta (jubuiuoniinjeii, fa|oiu fi)vl)a(Iaiibct dv iiieb 

 Aglia tau. 



Utom t)äi'en finner man l^o8 en bet ovterö loroev en cKer 

 f(era utmeytcr pii fvoppcn. ®å loifor fin pft 9:bc oct) 10;be fei]« 

 mciitcnte Ijo-o "ilciinnaiu"! lavo od) ii^nva nnbra bcmicb famffäji' 

 tabc en liten, töttifl, bliuHit ntlue^-t, fom ton eftcv bjurctö bc()og 

 inbvntias od) utffiutaö. $00 niiftnn aUa <Sp()inrtibevö (avucr, 

 iifloenfom IjosJ en bet ©ijinnaref., finnes pa ll:te fegmcutet ett 

 toniflt (;ovn, fom loib bofen iir töttigt, men ntåt ijiivbt, näftan 

 Holitt. f>o6 en ftov bel of a)JätavneS kroev fcv man ocffå bl)« 

 lito uttoeytev, fom ()äv ofta litna fmä triibfnopiyiv, od) (jos nuinga 

 anbra lamcr af olita familjer finnaö öfioer Ijela fvoppf-^tan fiiiA 

 töttiga loÄvtor. 



%'i>xx dn laroen öfmcrgSr titt pnpa ijmfar fjan Ijnb flera 

 gSitgcr. ®etta inträffar föv be flefta Jpeterocerer enbaft fi)ra 

 gdnger, men r)iu^ några få, nH)cEet Ijårbeuniyno orter I)ar man 

 rdfuat dnba ti(( fjn eller åtta gånger, i^^^ärioib afbrage^" ()nben 

 t)clt oc^ ()d((et, få att bet tonnno ftinnet lifnar fnKtomligt Ior« 

 nen. SDenna ()nbi)nii'ming litnar titt en bet be Ijögre bjnrcnö 

 fdUning af epibermis*), meb ben ftilnab lith)d( att l)03 besfa feb« 

 jiave folier icfe Ijdrbelläbnabcn af, emeban (jdrcn \)oi-< bem (jafiua 

 fitt fdfte uti ben egentliga fjubloäfnabcn, (jiooremot laruernes 

 l^drbetldbnab fiiljer meb ftinnet, emeban ben (jar fitt fdfte ome» 

 bclbart i ben aKmdnna bctiiifningf!=menibvanen eller e|)ibenni-J. 

 $draf fiiljer, att man tan pd be lubna larucrnc Itippa bort alfa 

 l^fir od) efter f)nbi)msningen finna bem dter lita ^drbcftdbba fom 

 fijrnt. jDetta fan litiudl icfe ffe meb taggarne, ^ornen eller be 

 löttiga utwcytcrnc. — 9fdr tiben för t)nbi)m§ningen naltaä blir 

 laroen orolig od) dter föga eller intet, fdtter fig ftntligen ftilla 

 od) ftinnet brifter på r>)ggfiban af anbra eller trcbjc tropp>^feg^ 

 meutet. Cknom benna öppning ntbrager bjnret fövft främre 

 belen af troppen od) feban ben bafre, f)»uareftcr bet, feban bet 

 I)loilat fig en tort ftnnb, börjar dta ifteb föriil)ab ifloer, od) tilU 

 od)meb glnpffarc dn fornt, ©jelflua t)nbömcningen förfiggdr po 

 otroligt tort tib; ftunbom bel)öfloas bertill enbaft ett par' minn- 

 ter, men mdnga lavoer bö litnnil bcvnnber. .<öoi> l)mavie art 

 öarierar antalet af bubömf-ningar f)ögft obcti)bligt, men be tnnna 

 något öfaö eller uiinftaS efter ben ftörre od) minbrc tillgång pd 



*) ®cn lifnar litiuäl ndrmaft ()ubi>nuMtingen l)os SerpnUcs. 



