IiCi»idoi>tcra ScaiKliiiaviac 



Heterocera. 



Fjärilarncs andra Inifviidafdelning utgöres af sä skiftande 

 och mångfaldiga former, att den icke kan naturcnligt förbhfva 

 odelad. Men icke blott slägfcn och familjer äro tydligenskilda 

 i naturen, utan om man rätt betraktar de olika formernc, fin- 

 ner man äfven större scctioncr ganska märkbart vara anfydda. 

 Redan LINNÉ varsnade detta, då han fördelade hithörande ar- 

 ter på tvenne stora slägten: Sphinx och Phulena, hvilka LA- 

 TRKILLE, som äfven tydligt insåg detsamma, sedermera upp- 

 höjde till tvenne större scctioner, som han benämnde: Lepidop- 

 tcra crepitscularia och Lep. noclurna, dervid väljande benäni- 

 ningarno efter den tid af dygnet, som djuren ansågos vara mest 

 i rörelse, ehuru här, liksom ofta annorstädes, det inlräflade, att 

 livad genom namnet skulle betecknas icko öfvercnsstämmer med 

 verkligheten, då största delen af Lep. crcpuscularia, och en ej 

 obetydlig del Lep. nocturna äro i rörelse endast om dagen, och 

 detta tillochmed midt under den starkaste solhettan, samt hvila 

 sig under natten, liksom de egentliga dagljärilarno. Fastän akt- 

 ningen för den store mannen länge bibehöll hans benänmings- 

 sätt och indelningar, hafva likväl båda numera blifvlt temli- 

 gen enhälligt öfvergifna. Försöket att jemte dessa båda upp- 

 föra en tredjo scctlou under naum af Lep. microptera eller Mi- 



