I. ram. SPIIINGOIDJ:. CLMR , 



Antenna; prismalicm, apice ienuiore, maris infra sco- 

 hinmlormes, pilosai 1. ciliaUe, feminm simpliciores. Alcc an- 

 teriores elongatm, sat angustalie, posl.eriores frenatm. Oculi 

 tnagiii. Ocelli nulli. Costa tantwn subdorsalis ponc cos- 

 tam ni-edi(inam posterioretn alarum anticarum e hasi radice 

 dtiplici oriens. Cnstw abdominales alarum posficarwn duce. 

 Costa contalis alarum anticarum adest. Areola discoidolis 

 alarum omnium clausa, indivisa. Areola subcostulis alarum 

 posticarum prope basin costula Iransversa clausa, sed areola 

 radialis alarum anticarum nulla. Palpi distincli. Larv a 

 nuda, cornu anali instructa, 10 poda. 1'upa cylindrico-co- 

 nica, stcpissinic nuda, in ierra t. sub foliis sepulta, rarius 

 suöfollicalata. 



An ten ne mc piisniatiska mod smalare spets; hannens un- 

 dertill raspforniiga, lörscdde med liar eller cilicr; honans enk- 

 lare. Framvingarne långsträckta, temligen smala; bak\iii- 

 garnc lorscddc med hållhake. Ögonen stora. Punk t ögon 

 inga. Blott subdor.salncr v bakom bakre mediannervcn på 

 iViiinvingarno kommande frän basen med dubbel rot. l?ak\iii- 

 garries der.sahierver två. Costalnervcn finnes i)å franningarnc. 

 Alla vingarncs dis k fält .slutet, odeladt. Ktt snbcostalfält 

 linnes pä bakvingarne nära basen slutet genom en tverni^rv, men 

 radlallält på framvingarne sakna.s. Palperue l)dllga. Larven 

 naken, försedd med analhorn och IG fötter. Pujjan cylindriskt 

 konisk, oftast naken, dold i jorden eller under blad, sällan för- 

 sedd med kokong. 



Till denna familj höra de stiirsfa och bland do vackraste 

 fjärilar af alla Closterocerer, men den har sitt största art.Tutal 

 Ijioni den tro])iska och subtropi.ska zonen. Europa eger deraf 

 icke mer än 33 arter, bland hvilka likväl några äro egentliga 

 kosmopoliter, som förekonnna öfver allt utom inom den kalla 

 zonen. Dä do bland alla fjärilar cga don starkast utvecklade 

 flygförmågan, kunna de med vida större hastighet än andra för- 

 flytta sig till ganska aflägsna orter. Derföre händer icke just 

 sällan att åtskilliga arter, manade af en slags migrationsdrift, 

 antingen i enstaka individer eller i mera spridda skaror företa- 

 ga utvandringar till uiirbelägna länder och, åtminstone hvad de 



