13 



KAYSER. Sdiin. IC.:?. t. Ull Hg. 1. DeJina populi DALM. 

 Lcp. S. '212. 3. ZKTT. Ins. Lapp. 916. 2. 

 Arten är utbredd ölver licla Europa, men synes likväl mera 

 fillhiira de nordligare än de siidra delarne af denna vcrldsdel. 

 Inom Sverige är den gan.siia allmän i alla provin.ser, åtminstone 

 ända iipp öfver Uplands ])olli(ijd, men linnnida den lörekommer 

 i de egentliga Jjappniarkcrne är ännu ej med säkerhet kändt. 

 Inom Norige är den trälTad icke blott ^id Cliri.-stiania, utan äl- 

 ven i Österdalen. Inom Danmark är det don allmännaste inom 

 slägtct. Flygtiden infaller i M.ij, Juni oeli Juli månader. Honan 

 lägger efter parningen ett till fyra ägg på hvarje ställe, merendeli 

 på undre sidan af bladen till den planta, som skall nära larven ocli 

 som oftast är någ(m af artcrne, tillhörande »\i\^tvna Salix, Jietvla 

 eller l'opulus. Likväl händer det, att man äfven träffar larven 

 på Askträd, hvars blad han då anlitar till föda. l'å undre si- 

 dan af bladen på dessa träd hvilar lian alltid med sammandra- 

 gen kropp och <i])plyftadt hufvnd. Från Juni niänad till slutet 

 af October- trallar man honom. Efter 4 — 6 veckors jjuptid ut- 

 kläckes fjärilen vanligtvis, men en del pupor öfvervintra och 

 gifva fjärilar följande sommar. I fångenskapen ])arar sig stun- 

 dom arten med Vide-Nattsvärmaren och frambringar en Iiybri- 

 ditet, som liknar båda arterne, hvars färgor och teckningar äro 

 då fullkomligt blandade med hvarandra. AVh^STWOOI) li.ar bc- 

 skrifvit och afbildat en sådan, hvilken med hänseende till fram- 

 vingarne mer öfverensstärnmer med denna art, men till öfriga 

 kroppen närmar sig mer S. oeellnta. 



IJcskr. Antennerne ofvan gulaktigt hvita, undertill brun- 

 aktiga. 1'alpor, hufvud och ryggsköld mer eller mindre mörkt 

 askegråa. Abdmnen grå med brun inblandning, i synnerhet i 

 segmentkantenie. Bröstet grått, mellan IVamfötterne mörkare, 

 stundom stötande i brunt. Föttcr'>e gråa; de fyra bakres tarser 

 tmdertill och de främres hela nedre sida mer eller mindre slö- 

 tande i brnnt; do sednare på tibierncs främre sida ljust bruna. 



Hanne och hona: Vingarne i utkanten temligen tätt lan- 

 dade, ofvan askegråaktigt mörkgråa; de främre med tvenne jia- 

 ralella brunaktiga tverstrimmor nära basen och tvenne andra 

 vågforujiga utanlore diskfältet; disken emellan båda dessa pa- 

 ren mer eller mindre brunpndrad med en mörkare, tvcrgående 

 ifkuggaiug utuuiore diskfältet; viugeu utaufure sista paret af 



