23 



tor genom tungan och onligt ENGRAMEr.LF. skwllu dot föror- 

 saka» af (len luft, som inncalutes tindor skuldcrtäckarno ocli 

 med styrka derifrån utpressas under vingiirncs rörelser. LORKY 

 åter ?äger, att det härleder sig af luft, som utsläppes från den 

 traclié, hvars öppning man ser på ömse sidor om abdomens 

 bas ocli under fjiirilns hvila fiiislutes g«nom ett knippe af gan- 

 ska lina liär, förenade genom ett ligament, som liar sitt rotfä- 

 ste i de inro sidodelarne af abdomen. Dä dessa hur genom 

 nmskelns verksamhet utspcrris från hvarandra, bilda de en 

 stjornformig tratt och ljudet skulle då uppkomma vid luftens ut- 

 press<andc genom dcnn.i öpiuiing och emellan hären. Enligt 

 PASSERINI skulle deremot huf\udet vara riitta sätet för det or- 

 gan, som förorsakar ljudet, livilket skulle utgå frän en cavitet, 

 som communicerar ni-od tungkanalen och vid hvars öppning fin- 

 nas starka muskler, som successivt sänkas och upplyftas, så att 

 genom dessa rörelser luft inpumpas uti och ut.släppes frän 

 nämnde cavitet. Också om man afskär tungan vid dess bas, 

 fortfar icke dess mindre ljudet, hvaremot det helt och hållet 

 ujjphör om man förlamar nämnde muskels verksamhet antingen 

 på så Sätt, att man genomskär den på tveren eller genomstin- 

 ger den med en grof nål, som stickes vertikalt ned i hnfvudet. 

 Med hänseende till LOREYS tolkning, anmärker PASSERINI 

 med skäl, alt den hviJar pä en falsk förutsättning, alldenstund 

 lätet är gemensamt för båda könen, men det af honom beskrif- 

 na organet endast tillhör hannen. För öfrigt finnes också sam- 

 ma trattformiga organ hos alla till Sphingidernes familj höran- 

 de arter, hvilka likväl endast låta höra ett surrande ljud, vida 

 skildt från det ljud eller läte, hvarom fråga nu är. DUFON- 

 •CIIEL, som också undersökt förhällandet, borttog tungan och 

 palperne för att förhindra gniduing emellan dessa partier, och 

 ljudet fortfor lika starkt som förut, hvilket icke skuUe inträffat 

 om REAUMURS och ROSSIS åsigter varit riktiga. Djuret dog 

 dock innan vidare försök Imnnit verkställas; likväl synes det af 

 DUPONCIIEL anförda bidraga till bestyrkande af FARSERINIS 

 åsigt. Denna synes också vara den sannolikaste, emedan DOUND 

 har funnit, att ljudet är lika starkt om ock sidorne af thorax 

 sammantryckas, hvilket ingalunda skulle vara fallet om, såsom 



