41 



garne svarta med ett. blckrödt, mod en mörkröd fläck 

 törscdt tverband och blekröd utkant. L. o. vingsp. 

 20—24 lin. 



Syn. Sphinx Galit W. V. p. 42. fam. c. 2. FABR. 



K. S. III. 1. 368. 38. IliJBN. Sph. t. 12. f. 64. Te.xt. 



96. 6. DALM, Sph. Sv. 215. 5. Deilephila galii OCHS. 



Schm. II. 217. IV. 43.177. TKEITSCII. X. 1.129. 261. 



KAYSER. Sclini. 159. t. 53.2. Sphinx euphorbice LIN. 



S. N. I. 2. 802. 19 (ex parte). 



Denna Skymningsvärniarc förekommer spridd nästan öfver 

 licla Sverige, men är likväl öfver allt temligen sällsynt. I Skåne 

 liar den blifvit funnen vid Ystad (KAULBARS), Sandhanmiarn 

 (ROTH), och vid Trolle Ljungby samt pä nägra andra ställen 

 af Författaren; i Blekinge vid Carlshamn (GOSSELMAN); i 

 Westergölhland vid Svartekulle (GADAMER); vid Stockholm 

 (BELFRAGE); i V/ester- och Norrbotten, t. ex. vid Skellefteå 

 (WAI1LB1'^RG}. Inom Norrigo är den funnen vid Christiania, 

 Kongsberg och IIoiT i Solöer (SIEBKE). Inom Danmark dcre- 

 mot är den säväl på fastlandet som på öarne temligen allmän. 

 Dess flygtid infaller i Maj och Juni månader i do sydligare, 

 men i Juli i de nordligare trakterne, och arten är i rörelse äf- 

 ven midt på dagen, dä denna är lugn och vacker, men eljest 

 egentligen i skymningen. Larven förekommer frän Juli till Sep- 

 tember månader och Icfvcr på Galium, isynnerhet pä G. verum 

 och G. mollugo, men äfven på Aspcrula, Euphorbia och Epi- 

 lobium, hvarförc den bör sökas på de ställen, der dessa vestor 

 förekomma i större mängd. Den förpupar sig såsom föregå- 

 ende uti en af bladbilar, jordpartiklar, mossa eller annat dylikt 

 bildad kokonglik hylsa i jordbrynet och utkläckes vanligen först 

 följande året. 



Bes kr. Arten liknar mycket föregående, så att här blott 

 behöfva anföras skiljaktighetcrne. Antennerne äro olivbruna med 

 hvit spets. Abdomens hvita segmentkanter äro alla på ryggsi- 

 dan genombrutna ocli der linnes ofta en otydlig hvitaktig längs- 

 gående linia, som i segnieulkanteruo är tecknad med tydliga 

 hvita punkter. Framviugarncs grundfärg är ofvan snmtsigt oliv- 

 grön och intager basen och hela framkanten, så att det hvit- 

 gulakliga bandet, som börjar i inkantcn nära bason och går 

 sucdt öfver till vingspetsen, är mycket smalt. Fiauiom dctsam- 



6 



