45 



E. hirsiUnm, Iivnrförc innn förntriidcsvis bör söka honom på 

 fukfifra ängar, i kärr ncli vid kanten af bäckar, der dessa vox- 

 ter förekomma, men han trälTas oeksä pä liögländtare ställen, 

 der E. ancruslifnlium vexcr. Han angriper likväl äfven Ly- 

 thrum, Calla, Menyanihis, Galium, Vitis, Achillea och Im- 

 patiens samt flera i trädgårdar planterade blomstervexter t. ex. 

 Klarliia ni. il., oeli nndergår sin förvandling nere vid jordytan 

 uti en hylsa, bildad af jord, afbitna blad och söndcrgnagad moss.a, 

 eller andra dylika ämnen, livilka sammanhållas af några silkc- 

 trådar. ITan nppehåller sig merendels »indor hela dygnet på mo- 

 dcrplantorne, der nian kan träffa flerc stycken lillsaiunian. 



Beskr. Antennernc ofvan hvita, mot basen blekt rosen- 

 röda: nnderlill brnnaktiga. ]'alpcrnc rosenröda, mot spetsen 

 bninakfiga. Ilufvnd, ryggsköld och abdomen olivgrön.a; en otydlig 

 rosenröd llnia från pnlpspctsen öfver Iivardera ögat till vingba- 

 sen; skiiWertäckarnes infattning svagt rosenröd; en längsgående 

 strimma |)å abdominalryggcn, jenite abdomens sista segment, af 

 rosenröd färg. Abdomen med en svart fläck i Iivardera sidan 

 nära basen; nndertill rosenfärgad med 2:nc rader hvita punkter 

 i hvardera sidan. Bröstet och låren mörkare rosenröda; föt- 

 tcrnc med hvita tarser och en livit liuia längs tibicrnes utsida. 



Hanne och hona. Framvingarnc ofvan olivgröna med 

 rosenröd »itkant och tvennc snedgäendc paralella, roseiiröda tver- 

 band. hvilka båda börja i inkanten, men af hvilka det inre slu- 

 tar förr än det hunnit framkanten och det yttre utlöper i ving- 

 spetsen. Vid diskfältets slut finnes en livit punkt. Bakvingarnc 

 från basen uföfver niidten svarta, dcrefler bredt rosenröda. Fram- 

 vingariie undertill olivgula, (rån basen iilut inre kanten bredt 

 svartbnma, men i utkanten rosenröda. BaUviiigarne undcrlill ro- 

 senröda med olivgul framkant, frun livilkon vanligen 2:no af- 

 briitna tverband af samma färg inlöjia i disken. Frainviiigar- 

 nes fransar roseiiröda, men bak\ ingarties livila. 



Larven är såsom yngre A.ickcrt grön och några individer 

 behålla denna färg ända till f(ir\andlingsli(leii, men största de- 

 len biifva efter tredje hudiimsningen mer eller mindre svartgråa 

 eller mörkbruna och lint strieradc med svart. Denna färg, som 

 mycket liknar en rättikas, är mörkare på ryggen än på sidorno. 

 På 4:dc och 5:te segnicnterne linnes pä hvardera krojipsidan en 

 större svart occll, som i midten prydes af en annan, svartbrun 

 och halfiiiänfonnig och livars kanter äro hvita, stötande i vio- 

 lett. En annan liknande occll, som likväl näslau aldclus sak- 



