102 



Syn. Sphinx filipenihtla; I>1N. S. N. I, 2. 805. 34. 

 F. S. 290. 1097. IIUBN. Sph. t. 5. f. 31. te.xt. 80. 

 Zyqnna filipendulm. FABR. E. S. III. 1. 386. 1. 

 OCIIS. Sellin II. 54. IV. 3(5. TREITSCII. X. 1. 106. 

 252. KAYSFR. .Schm. 175. t. 55. DALM. Spli. Sv. 

 221. 1. 

 Var, a. Fra ni virigarne ofvan starkt gult grön- 

 glänsande. {^AUs anticis supra jlauoo-virescentihus.) 



Var. b- Fram vingarn es fläckar antingen parvis 

 eller sinsemellan sammanflytande. (Alarum an- 

 iicanim maculis aut per paria aut omnibus confluentibus.) 



Syn. Sphin.v cytisi. IIOBN. Spli. t. 4. f. 26. text 

 83. 17. Z. (UipendulcB var. b. DALM. 1. c. 



Ilög.st allmänt förekommer denna art pä alla skogs- och 

 bergängar, blom.sfcrrikn åkerrenar ocli fält, samt i trädgårdar 

 genom hela Danmark och södra samt niedlersta Sverige, äfven- 

 soni jiå öarne i Oster.sjön. I Norige är don anmärkt vid Chri^ 

 stiania, i Ringerigc, Drammen, Smölen och på Dovre (SIEBKE), 

 men huru högt den egentligen stiger mot norden torde vara 

 oafgjordt. Ännu uti Upland är den allman såväl vid Stock- 

 holm (BOII.), som vid Up.sala (BELFRAGE), men uti egentli- 

 ga Lappinarkcrnc är den ännu ej funnen. Flygfiden infaller 

 mot slutet af Juni och Juli månader i södra provinserne, men 

 uti Juli och Augusti i de nordligare och Norige. Larven hem~ 

 tar .sill näring af många lägre vexter, såsom S(i.vifraga, Leon- 

 todon, Trilolium, Flantago, Briza, Hieracium pilosella, Ve- 

 ronica ni. fl. och dess puptillständ varar omkring 14 dagar. 

 Den förekommer i Maj och Juni månader, sedan han från förra 

 året öfvervintrat i halfvuxet tillstånd. I fritt tillstånd copulorar 

 arten sig med flera samslägtingar, såsom både med klubbsprö- 

 tade och Bredbräinade Batardsvärmarnc. 



Beslcr. Hanne och hona. Kroppen enfärgadt svart. 

 Föttcrne undertill giilaktigii. Framvingarne ogenomskinliga, of- 

 van svartblåaktigt gröna med se.\ karniosinröda fläckar, bvilka 

 hafva samma ställning, som hos föregående art. Alla dessa 

 iläckar äro merenilcis större än hos föregående arter, afrundade, 

 utom basalfläckariie, hvilka äro aflånga, JHåt rundadt trubbiga, 

 men lika långa. På undre sidan sammanflyla dessa iläckar 

 blott parvis, men omgifvas alla af ett rödaktigt skimmer, ,soni 



