109 



Lillelianinici', Guldbrantisdalcn ocli i Öiftr (SIEBKE). Inom 

 Sverige finnes den allmänt icke blott pä öarne i Östersjön och 

 i de yödra provinscrnc såväl ])å vesira som på östra kusten, utan 

 äfvon i Westniaiiland(Fm:i)HlCllS) och Upiand (IJELFRAGi;); 

 men liuru högt den vidare går mot norden torde änmi la an- 

 ses vara ovisst, dä Prof. Z1',TTEKSTI*;DT icke lann den inom 

 Lappinarkerne, men erhöll Iran DEUTSCH ett exemplar med 

 «])pgirt att det blifvit lungadt vril Torneä. Varicfcten, som af 

 llere författare anses för conslant art, har blifvit funnen i Ble- 

 kinge pä en backe i skogstrakten nära Carlslianm, der den var 

 ganska sällsynt. Den förtjenar att eftersökas både i södra No- 

 rigc och Sveriges mera berguppfyllda landskap, emedan den in- 

 om S. Europa tillhör egentligen Alptrakterne och dessas lägre 

 regioner. Artens larv lefver pä Aira canesccns, Rumex, Gto- 

 bularia, Centaurea och Siatice och skall enl. SCHMIDT (Stett. 

 Ellt. Zeit. XII. p. lA) upi)cliålla sig emellan bladhiiinorne på 

 CenUiurea scabiosa, men åtminstone såsom äldre lefver ha» i 

 öi)pen dager, ehuru han om dagen döljer sig bland gräset och 

 mossan. Den förekommer 1 Maj och i början af Juni. 



Beskr. Hanne och hona. Antennerne stälbläa mer 

 eller mindre guldglänsande med svartbruiia kanitänder hos han- 

 nen. Palperno gröna, sista leden brun. Hela kroppen jemte 

 fötterne grön, mer eller mindre guld eller blåglänsande. Fram- 

 vingarnc ofvan gröna med starkare eller svagare guldfärgad eller 

 blå glans, undertili svartbruna, längs framkanten med sädan 

 glans, som pä öfre sidan. Bakvingarne temligen genom- 

 skinliga, på bada sidor svartbruiia med grön glans pä un- 

 dre sidan längs framkanten och inkanlen, hvilkcn glans äfven 

 stundom pä sistnäindo ställe visar sig på öfre sidan. Fransar- 

 ne brunaktiga, vid roten mer eller mindre grönglänsande. Ho- 

 nan är i allmänhet mindre än Jianneii, och detta stundom gan- 

 ska betydligt. 



Var. a liknar till alla delar föregående, men är mindre 

 och liar smalare bädc fram och bakvingar; de förra halva städ- 

 se mer eller mindre guldglans, och de bakre äro mer eller min- 

 dre genomskinliga, således mörkare och svartakt igare än hos förra. 



Earven är grönaktig, hulvudet och bröstfötlcrne svarta; 

 abdomiiialföttoruc Iniiakiiga: längs ryggen gå tvonnc rader svart- 



