•22 



planta. Men lian träffas äfven på fuktigare skogsängar, der Ca- 

 r«a:-arter vexa, och han uppstiger tillochmed i bergregionen. I 

 Skåne är han ej sällsynt vid Esperöd och Lindholmen (Zett.), 

 vid E>pliult och V. Wrani (W a 1 1.), samt är för öirigt an- 

 märkt i Småland, på Öland, i Öster- och Wcslergöthland (B o- 

 h e m. E d g r e n), snn.t uti Jenitlnnd vid Stallstjemstiigau och 

 på Mullljellet (Zett.), der han älven skall vara allmän. In- 

 om Norige är han luimen vid Christiania och i österdalen 

 (S i e b k e), samt på Dowrefjell (B o h e m.). På sistnämnde 

 ställe och i Jeintland inträffar hans flygtid i sednare hältten af 

 Juli och början af Augusti månad. Huru högt han på vår 

 halfö går mot norden torde ännu vara obekant, men bland 

 Lappmarkernes insecter är han ej af prof. Zetterstedt upp- 

 tagen. Hannen träffas oftare än honan, emedan lion håller sig 

 mera dold. Oftast finnas båda könen under dagen i parning 

 sittande på stjelkarne af ormbunkar, om man undersöker noga 

 dessa buskar. Enligt T r e i t s c h k e skall larven vara funnen i 

 roten till paeonia offieinalis. 



B e « U r. Antenner, hufvud, rygg och abdomen hos lian- 

 nen röilaktigt ockragula, hos honan deremot slölande i grått. 

 Fötterne ockragula, pä yttre sidan af tarserne temligca lång- 

 håriga. 



Hanne. Framvingarue ofvan rostgula eller ockragula, med 

 tvenne snodgående tverband, som bestå af mer eller mindre sam- 

 manflytande, plänsaiide, silfverhvita eller guldfärgade fläckar. 

 Det inre af dossa band, liv liket börjar i vingens inkant, hin- 

 ner ej lill framkanten; del yttre deremot, som likah-des börjar 

 vid vingen.-i inkant, utlöper nära vingspetsen, men är på midlen 

 merendels afbrutet nch lenmar ett mellanrum af grundfärgen, 

 samt är oftast mera upplöst i fläckar än det inre. Båda ban- 

 den äro fint kantade sned svart. I vingens utkant synes ofta 

 en rad guld- eller silfverglänsande punliter, samt vid vingbasen 

 ett dylikt kort och smalt srreck. Vid framkanten synas ock nå- 

 gra mörkare fläckar. Bakvingarne äro svartbruna med ockraga- 

 la fransar; sällan ega ilc en eller annan guldglänsande punkt. 

 Båda vingparens undre sida är brungrå med ockragula fransar; 



