vSr del snarare velat försätta den nära Oregyierne. Från före- 

 gilendc familj skiljes den utom genom de karakterer, som i of- 

 vanstäende diagnos blifvit upptagne, äfven derigenom att fram- 

 vingarne alltid sakna sesamoidgren och att diskfälien äro fråa 

 baHen och temligen Ifingt utåt mycket smala, så ait de synas 

 liksom vara petiolerade isynnerhet på frainvingarne. I detta se- 

 nare fall påminner familjen således om Batardiviirmarne bland 

 Closterocorerne, med hvilka den likväl för öfrigt ej har någon 

 öfverensslämniclBe. Den greniga dor3alner\en på framvingarne 

 har uppkommit genom dorsal- och subdorsalnervernes samraan- 

 vexande på midten, hvilket iir ett förhällande, som är «get för 

 derma familj. Några slägleu, som af de flesta Författare äfven 

 blifvit upptagna inom denna familj, n>en som ej ega mer än en 

 dorsalnerv pä framvingarne, bilda j«m(e några andra en egen 

 familj bland Chetocererne. 



Familjens metamorphos-satt är högst egendomligt. Larven, 

 som saknar abdominalfötter, håller under vandringen hela bakre 

 kroppen lyftad uppåt samt ut.sträcker ur sin hylsa endast thorax- 

 regioncn för att vid gäendet begagna bröslfötterne. Hylsan el- 

 ler säcken, som han alllid bär med sig och deri han inkryper 

 vid minsta fara, fiirfärdiga.s temligen snart efter det larven ut- 

 kommit ur ägget. Denna säck har för hvarje serskild art sin 

 egna form, meu består i allmänliet af en temligen stark silke- 

 spånad, som förläiiges i samnia mon larven tillvoxer och pä ytan 

 är hos de skilda arterna på högst olika siiit betäckt med bitar af hark, 

 blad och örtsijelliar, stundom äfven ai' stoft- och sandpartiklar. 

 Hos nägra arter förfärdiga de larver, hvilka utvecklas till honor, 

 annorlunda bet-kaffade hylsor än de, som skola blifva hannar. 

 Larverne äro temligen iiiiga (tch lofva p& vexter, der de lätt 

 kuima uppsiikas. För att förpupa sig öfvergifva de likväl van- 

 ligen de vexler, som tjenat dem lill näring, och fastspinna den 



(i 



