5? 



de flera grpnar mot vindens frariikant. Sporrane på bak- 

 benen 2. Klornapå tarserne korta. 



Gruppen är ganska rik på arter inom Europa. Dess lar- 

 ver undergå icke sin förvandling i jorden såsom hos följande, 

 utan spinna omkring sig en mer eller mindre stark kokong af 

 silke, livilkcn hos en del arter tillochmed är något pergament- 

 artad. Denne fästes vid en gren, uti en springa eller på an- 

 nat tjenligt ställe olvan jord. Under larvtillståndet göra en stor 

 del arter betydlig skada på träd och buskar, då de lörekoniina 

 i större mängd och öro derföre vådliga för skogar, trädgårdar 

 oeh andra planteringar. 



Nästan alla nyare Författare hafva ansett de till gruppen 

 hörande arter utgiira endast ett slägte, men såväl olikheten i 

 metamorphosen aom väsentliga olikheter emellan de fuUbildade 

 insekterna berättiga och nödsaka till gruppens fördelande i flera 

 genera, lika mycket som bland andra grupper, hvilket ännu 

 mera faller i ögonen om man tager hänsyn till de utomeuro- 

 peiska arterrie. O c h s e n h e i m e r har derföre redan sam- 

 manställt arterna i scrskilda sectioner, utan att likväl upphöja 

 dessa till sjellständiga genera. Stephens har deremot med 

 mara consequens uttagit steget och det är hulviulsakligen de af 

 honom föreslagna slägtnamnen, som vi nedanföre begagna, då 

 vi enligt följande öfversigt gruppera de till vår fauna hörande 

 arter i sjelfständiga slägten: 



I:o. Costa subcostalis ramulum nullum ex areola suheostali 

 al. posticarum erga marginem anteriorem emittens. 

 I (Subco^falnerven utsänder mot framkanten ingen gren från 

 bakvingarnea subcostaltält.) nOMBYX. 



11:0. Costa subcostalis ramulttm saltem ■unitum erga margi- 

 nem anteriorem al. poslicarvm emittens. (Subcustal- 

 ncrveu sänder åtminstone en gren mot bakvingarnea Iraiii- 

 kant.) 



a) Åreolfl, subcostalis clausa ni. posticarum nulla. (In- 

 tet slutet suhcoslaifrtlt på bakvingarne.) 



