130 



' tunn och ganska fin spets. Denna består af en lätt afbraten 

 membran. Håren såväl som de större grenarne utgöras af trenne 

 olika vSfnader. De »itantill fasta rören, som egentligen äro en 

 fortsättning af epidermis, äro genomskinliga och färglösa. Ett 

 tätt intill denna liggande pignientlager beldäder hela öfyerhu- 

 dens inre sida, De, i kroppshnden med gulgrönt, men i hå- 

 ren med grönt färgämne uppfyllda cellerne bilda en sammanhän- 

 gande hinna, som med försigiigliet kan skiljas frän pergaments- 

 huden. Nämnda färglager onigitVes i håren af en tunn, genom- 

 skinlig hinna och slutar i deras öfre ända såsom deras sista 

 led. Denna är uppfylld med sekretionsceller, hvilka förorsaka 

 den brännande känslan i huden, då härens spets dernti afbrytes. 

 Pupan igenkännes genast pä kokongens form, hvilken är 

 aldeles egendomlig för detta och större delen af de utomeuro- 

 peiska slägten, som tillhöra de egentliga Saturniidemc. Ko- 

 kongen består nemligen af en pergamentartad, hård och fast 

 spanad, hvars maskor blifvit noga förenade med hvarandra oeh 

 sammankittade. Den liknar till formen ett päron eller en pung, 

 hvars afsmalnande ända har en träng öppning, som tillslutes 

 genom on krans af elastiska borster. I kläckningaögonblicket 

 gilva dessa lätt efter för fjärilens påtriingning, så att han utan 

 svårighet slipper ut. Till gruppen höra de största kända Spin- 

 nare och älven dessas kokonger hafva samma egendomliga form, 

 hvilken i deras hemländer har tilldragit sig uppmärksamhet från 

 der boende ocnitiveradc folkslags sida, I det indre af Södra 

 Afrika användas kokougerne af en till gruppen hörande art så- 

 som tobakspnngar. På andra ställen användas de såsom flaskor 

 «ller påsar. 



Till vår fauna hörer endast följande art: 



liilla Pafoselsilliniareil. (L. pavonia Lin.) 

 Ålii supra grisiis, fusco-fnsoiatia, ocello in aingula ni- 



