131 



gro, ochraceo- coeruleoque circumcincto; poelicie marit supra 

 fulvis; c»llari albo. 



Vingarne ofvan gråa ined bruna tverband, samt på hvarjo 



en svart med ockragult och blått omgifven ocell; de bakre hos 



hannen ofvan rödguia; halskragen hvit, 



Syn. Bombyx pavorUa Lin. F. S. 291. 1099. 

 Atlacus pavonia minor Lin. S. N. I. 2, 810. Bom- 

 byx pavoniaminor Fabr. E. S.III. 1.417. 32. Bomb. 

 carpini Hiibn. Bomb. t. 14. f. 53. 54. God. Lep. 

 IV. 68, t. 5. f. 2. 3. Saturnia carpini O c h b. Schm. 

 III. 6. 3. Ileinem. Schm. I. p. 196. Saturnia pavo- 

 nia Zett. Ins. Lapp. 921. 1. Bohem. Bomb. Sv. 147. 1. 

 Saturnia pavonia minor Staint. Manual. I. 160. 



Lilla Påfogelsptnnaren ar en af de allmännaste arter både 

 «ti Danmark, Sverige och Norige. Den förekommer öfver allt 

 på ängar och i skogar såväl på låglandet sora uti fjelltrakterne 

 i början af våren, men är såsom fullbildad insekt i rörelse 

 sent om natten. Om dagen döljer den sig merendels i gräset 

 «ller bland lägro buskar; endast hannen träffas vid denna tid 

 af dygnet någon gång ehuru ytterst sällaa i rörelse, i synnerhet i 

 lugnt och vackert vöder. Inom Sverige 6r den anmärkt ända upp 

 i nordligare delarne af Lappmarkerne ungefär vid samma tid som 

 i södra provinserne, och inom Norige nr den funnen talrik från 

 de sydligare delarne nnda upp på Dowrefjäll (W"o c k e), såsom 

 vidFogstuen och Jerkin (Siebke). Larven, som kläckes 8 — 14 

 dagar efter det honan lagt sina ägg, lefver till sent in på hö- 

 sten af bladen på Erica vulgaris, Vaccinium myrtillus, Salix- 

 arter, Bctula alba och B. nana, Slånbuskar, bok, ek, körs- 

 bärsträd, afvenbok, Bpirma, Rosa ocli flera andra vexter. I 

 September månad förvandlar han sig till pupa och tillbringar i 

 "detta tillstånd en, men stundom 2 ä 3 vintrar, förr än fjärilen 

 "utkommer. 



I bergstraktornc uppstiger arten tomligen högt på fjelles, 



