132 



dock Icke till snögränsen. Den liar 1 niedlersta Europa blifvit 

 anmärkt ännu vid 3500 fots höjd öfver liafvet. Tillhörande endast 

 norra tempererade och kalla zonen, förekommer den genom hela 

 Europa och Sibirien, samt mot öster ända till Altai. Redan 

 öfvanföre anmärkte y'i, att åtskilliga fjärilarters hannar kunna 

 lätt fångas, när man lyckats öfverkomma en hona, som kan an- 

 vändas såsom lockmedel. Utom allmänna Gräsulfven (pag. 93), 

 Sr förhållandet sådant äfven med Scheckspinnaren, Ekspinnaren 

 och Påfogelspinnaren. Dessas hannar äro mycket lifliga; hyare- 

 inot honorne äro mera tröga. Ekspinnarens och Scheckspin- 

 narens hannar ser man derföre ofta midt om dagen flyga om- 

 kring och kunna derföre dessa lättare Icke blott observeras utan 

 äfven fångas, men så är ej förhållandet med Päfogelspinnarens. 

 Den är i allmänhet endast i rörelse om natten och oftast icke 

 förr än ganska sent, men då kan man ock hvarje natt ifrån 

 Maj månads början till in i Juni månad vara viss att på pas- 

 sande lokaler träffa honom ifrigt sysselsatt ntt söka honan. 

 Man kan då också fånga honom hoptals, om man blott funnit 

 en hona och fastsatt henne på lämpligt sätt. Tillochmed om 

 man tillsluter den ask, deri man förvarar hanne, infinna han- 

 nar sig och söka åtkomma h^nne. Utan detta lockmedel lyckas 

 dock sällan fångsten i det fria, emedan den förivåras genom den 

 snabba flygten och den sena tiden på dygnet, då arten är i rö- 

 relse. Säkrast erhålles derföre arten genom att uppföda larven, 

 som kan om hösten, med lätthet uppsökas, dä den träffas 

 på ljungfält, och är icke svår att uppföda. Honan lägger sina 

 ägg hoptais på näringsplantorne. 



Be 8 kr. Antennerne hos hannen brunaktiga, hos honan 

 gulaktiga. Hufvud, thorax och abdomen bruna, den sednare 

 med hvita ledfogniagar. Ilalskragen hvit. 



Hann e. Framvingarne ofvan gråa, längs framkanten röd- 

 gråaktiga. Vingbasen brun, hvilken färg framtill afbrytes af 



